Провадження №	1-кп/447/130/26	
Справа №	447/3833/25	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2026 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 12025141250000526 від 13.11.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого 24.06.2024 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.382, ч.3 ст.345, ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, непрацюючого, учасника бойових дій, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в :
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» 09.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України. 
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16,127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах. 
ОСОБА_4 в період часу з 11.04.2025 до 16.11.2025, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів неповаги усталених існуючих норм спільного життя, на ґрунті неприязних відносин діючи умисно, систематично, вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвела до її психологічних страждань.
11.04.2025 о 16 год. 25 хв. перебуваючи за адресою; АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме голосну кричав, виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 27.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1731-2 КУпАП та призначено покарання.
Крім цього, ОСОБА_4 13.07.2025 близько 22 год 00 хв перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. 
Крім цього, ОСОБА_4 14.07.2025 близько 16 год 30 хв перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. 
За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 25.08.2025 ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання. 
Незважаючи на неодноразове вчинення ОСОБА_4 упродовж тривалого часу протиправних дій психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що завдавали шкоди її психічному здоров`ю ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і продовжуючи свої неправомірні та систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.11.2025, близько 23 год 00 хв, перебуваючи за місцем проживання своєї дружини по АДРЕСА_2 повторно вчинив домашнє насильство відносно дружині ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
Крім цього, ОСОБА_4 16.11.2025 близько 00 год 00 хв перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та правою долонею руки вдарив дружину ОСОБА_5 , в ліву щоку, що в сукупності призвело до її психологічний страждань.
Вищевказаними умисними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяні потерпілій ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
Таким чином, ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв психологічне насильства, щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
В пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1КК України ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.
Суд, заслухавши і перевіривши в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий 24.06.2024року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.382, ч.3 ст.345, ч.2 ст.342, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, за місцем проживання характеризуються типово, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, щиро розкаявся у вчиненому, як обставину, яка пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання – відсутні, а тому суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України, оскільки будучи раніше судимим, 24.06.2024року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.382, ч.3 ст.345, ч.2 ст.342 КК України до трьох років позбавлення волі, належних висновків не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.
Частиною 1 ст.71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч.3ст.78 КК Україниу разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72цьогоКодексу.
Строк відбування покарання виді позбавлення волі рахувати з моменту вступу вироку в законну силу та звернення такого до фактичного виконання.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі. 
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 24.06.2024 року та остаточно, за сукупністю вироків, обрати ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту вступу вироку в законну силу та звернення такого до фактичного виконання.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя                 ОСОБА_1