Справа № 752/23853/25 
Провадження № 2-др/752/6/26 
Додаткове рішення 
іменем України

23.01.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Моркотун О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - Шевченко Ангеліни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення, -
в с т а н о в и в:

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 22 серпня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 1209, розірвати. Вирішено питання про зміну прізвища позивача та про судові витрати.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шевченко А.М. звернулася у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з відповідача 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
В судове засідання заявник надіслала клопотання про судовий розгляд без участі позивача та представника позивача.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання також не з"явилися, подали письмові заперечення. Просять відмовити в задоволенні заяви.
Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
У позовній заяві позивач зазначила, що попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правову допомогу становить 10 000 грн.
При ухваленні судового рішення суд не вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позвачу у зв"язку з розглядом цієї справи.
Правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 надавала адвокат Шевченко А.М. на підставі ордеру серії АІ №1985487 від 01 вересня 2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серіїКС № 001180 від 02.11.2023 року. Фіксований розмір гонорару у сумі 10 000 грн. визначений умовами додаткової угоди №1 від 27.08.2025 року. Факт прийняття позивачкою робіт, виконаних адвокатом, підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг №4 від 12.11.2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що інформаційним повідомленням про зарахування коштів №2049366358011 від 07.10.2025 року підтверджується сплата ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. (призначення платежу- гонорар адвоката згідно договору №50/25 від 27.08.2025 року, додаткова угода №1 від 27.08.2025 року).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник подали письмові заперечення. Просять відмовити в задоволенні заяви, оскільки у даній справі відсутні будь-які обставини, які свідчили б про її підвищену складність або необхідність значного обсягу правничої допомоги. Справа не містить майнових вимог, не включає спору щодо дітей, аліментів чи поділу майна, не потребує складного доказування або тривалого судогового розгляду.
За таких обставин, враховуючи складність справи, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним та вимога про стягнення зазначених витрат з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково в розмірі 3 000 гривень.
З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
в и р і ш и в:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - Шевченко Ангеліни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: