ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 394/690/25	
                                                                                Суддя І інстанції – Запорожець О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Коршуна А.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Ковальова Дмитра Сергійовича
на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року у справі №394/690/25 за позовом   ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Ковальова Дмитра Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5072662 від 26.06.2025 року, винесену інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ковальовим Дмитром Сергійовичем якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн;
- провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 127-3 КУпАП закрити.
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5072662 від 26.06.2025 року складену стосовно ОСОБА_1 .
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 127-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспектор управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Ковальов Дмитро Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на наявність та доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 127-3 КУпАП. Зазначає про те, що суд першої інстанції під час оцінки доказів у вигляді відеозаписів наданих відповідачем проігнорував той факт, що фактичний зміст таких доказів дозволяє дійти до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 , факту порушення ПДР України та дотримання вимог законодавства працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відеозапис містить прямий факт допущення позивачем відповідальність за яке передбачена статтею 127-3 КУпАП, так на тайм-коді 08:43:26-08:43:50 чітко зафіксовано, як ОСОБА_2 повідомляє, що всі відповідні документи перебувають у автошколи та у директора, в той час як відповідно до довідки №02-05/75 від 22.07.2025 року ОСОБА_2 працює на посаді інструктора з індивідуального навчання водінню в Новоархангельському РСТК ТСО України на підставі укладеного трудового договору.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріали справи підтверджено, що 26.06.2025 року інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення згідно з якою 26.06.2025 року о 09:04:26 (селище Новоархангельськ вулиця Центральна, 13) ОСОБА_1 , будучи посадовою особою директором автошколи Новоархангельського РСТК ТСОУ, допустив гр. ОСОБА_2 , який здійснював практичну підготовку на транспортному засобі 3A3 Sens н.з. НОМЕР_1 водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому не мав чинного документа (атестата) спеціаліста з підготовки водіїв транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п.24.5 ПДР України, та вимоги п. 18 постанови КМУ 487 від 20.05.2009, Вимоги наказу МВС України номер 954 від 24. 11.2023 року п. 3 розділу 1.1, чим порушив КМУ № 487. Дії позивача кваліфіковано за правопорушення передбачено статтею 127-3 КУпАП України (а.с.12).
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на. підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 127-3 КУпАП порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами - підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 24.5 ПДР України визначає, що навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.
Пункт 18 Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів затвердженого постановою КМУ 487 від 20.05.2009 року передбачає, що для теоретичної та практичної підготовки залучаються атестовані в установленому законодавством порядку спеціалісти. Особи, що залучені до підготовки водіїв, зобов`язані мати особову медичну книжку.
Відповідно до пункту 3 розділу І Переліку вимог до закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та кваліфікаційних вимог до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку затвердженого наказом МВС України номер 954 від 24. 11.2023 року заклади для забезпечення підготовки (теоретичної та/або практичної), перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів (далі - водії) повинні мати матеріально-технічну базу та атестованих спеціалістів.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що підготовку, перепідготовку водіїв транспортних засобів здійснює особа, яка має чинний документ спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів.
При цьому, суб`єктами відповідальності заст. 127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Посадовими (службовими) особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.
Посадова особа наділена певним обсягом повноважень і в їх межах має право вчиняти дії, що породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини.
З контексту відповідних положень КУпАП випливає, що суб`єктом відповідних проступків може бути не будь-яка посадова особа взагалі, а посадова особа суб`єкта (органу, підприємства), який спеціалізується на транспортній діяльності.
Згідно із ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, частина перша статті 173-8, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), частини перша і третя статті 175-3 (у частині порушень, пов`язаних із незабезпеченням безперешкодного доступу громадян до об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, у випадках та порядку, встановлених законодавством), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Як свідчать встановлені обставини справи, спірна постанова була прийнята інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ковальовим Дмитром Сергійовичем, який виступає відповідачем по даній справі.
Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а  не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.
Відповідно до п. 3 розд. І, п. 9 розд. V «Положення про Департамент патрульної поліції» затвердженого Наказом НП України № 73 від 06.11.2015 року, Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції. Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки…, печатку…
На переконання апеляційного суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 127-3 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Державного органу виконавчої влади, а саме Національної поліції, а тому належним відповідачем (співвідповідачем) є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі №  127/6881/17, від 18 березня 2021 року у справі №809/466/17, від 28 квітня 2021 року у справі № 2340/5048/18, від 09 липня 2021 року у справі №806/1129/16, яка враховуючи положення статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом апеляційної інстанції.
Проте, позивачем у позові в якості відповідача або співвідповідача не зазначено орган Національної поліції, яким у спірних відносинах є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступав інспектор Ковальов Дмитро Сергійович .
Відповідно до частини 3 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд також  має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Натомість, судом першої інстанції вищенаведених вимог процесуального  закону  не дотримано, та, вирішено цей спір пред`явлений до посадової особи, без з`ясування того хто є належним відповідачем (співвідповідачем) у справі та без вирішення питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.
Матеріали справи не містять доказів того, що суд запропонував позивачу здійснити заміну відповідача у справі або залучити до розгляду цієї справи належного співвідповідача.
Враховуючи те, що за змістом статті 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції, тобто виключно судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховуючи і те, що наслідком такого порушення є  вирішення справи без урахування усіх обставин, що мають значення для її вирішення, зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення  про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Ковальова Дмитра Сергійовича - задовольнити.
Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року – скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун