Справа № 363/5577/25 Головуючий в суді І інстанції - Чірков Г.Є.
Провадження № 33/824/859/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Твердохліба М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Твердохліба М.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року, 
встановив:
Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також вказаною постановою заяву ОСОБА_1 задоволено та розстрочено йому виплату штрафу у розмірі 17 000 гривень по 2 833,33 грн. щомісячно, строком на 6 місяців. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник Твердохліб М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі- закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Також апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 13 листопада 2025 року. В обґрунтування доводів поданого клопотання вказав, що відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом 3 днів вручається під розписку або надсилається особі, щодо якої її винесено, про що робиться відповідна відмітка у справі, тоді як відомості про отримання ОСОБА_1 копії судового рішення в матеріалах справи відсутні. Крім цього, вказав, що 21.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до центру БВПД та 26.11.2025 року йому було призначено захисника, а тому просить поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови суду від 13.11.2025 року. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Твердохліба М.М., які клопотання підтримали, підтвердили його доводи та просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду; 
перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника Твердохліба М.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Як вбачається із матеріалів справи, 13 листопада 2025 року Вишгородський районний суд Київської області ухвалив постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а отже останнім днем 10-денного строку на його апеляційне оскарження є 24 листопада 2025 року (оскільки останній день апеляційного оскарження припав на вихідний день 23 листопада 2025 року, то останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день).
Апеляційну скаргу на постанову судді захисник  ОСОБА_1 - адвокат Твердохліб М.М. подав через систему «Електронний суд» 09.12.2025 року, яка прийнята та зареєстрована судом відповідно до штампу печатки вхідної кореспонденції 10.12.2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
При цьому обставини, зазначені у цьому клопотанні, які перешкодили вчасно оскаржити рішення суду, повинні бути обґрунтовані, переконливі та підтверджені. Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАПстрок, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення. 
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, що виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, яке відбулось 13 листопада 2025 року, ОСОБА_1 був присутній та вину свою не визнав, що свідчить про те, що він був обізнаний з результатом прийнятого судом рішення. Крім того, як вбачається з відміток на заявах (том 1 а.с. 19, 20), 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваного судового рішення від 13.11.2025 року, що спростовує доводи захисника про відсутність в матеріалах справи відомостей про отримання ОСОБА_1 копії судового рішення та свідчить про те, що копію оскаржуваної постанови він отримав навіть в межах строку на апеляційне оскарження, що не позбавляло його можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою в межах 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді.
Доводи захисника про те, що  ОСОБА_1 21.11.2025 року звернувся до центру БВПД та 26.11.2025 року йому було призначено захисника, не є виключними обставинами, які унеможливлюють звернення до суду в межах строків, визначених на апеляційне оскарження, оскільки у разі незгоди з прийнятим суддею рішенням особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вжити усіх можливих та залежних від нього дії, спрямованих на подання апеляційної скарги у найкоротші строки, однак, отримавши копію постанови суду 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до центру БВПД лише 21.11.2025 року, тобто зі спливом 3 робочих днів, що не може свідчити про його зацікавленість в якомога скорішому зверненню до суду з метою захисту своїх прав.
За таких обставин, слід визнати, що твердження апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено  ОСОБА_1 із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами. 
Враховуючи, що апелянтом не наведено переконливих доводів щодо наявності поважних причин, які позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року в межах передбаченого законом строку, приходжу до висновку, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 13.11.2025, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення цього строку.
Крім того, звертаю увагу на те, що доручення на надання адвокатом Твердохлібом М.М. безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 видане 26.11.2025 року, тобто після набрання постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року законної сили, а отже для захисника Твердохліба М.М. перебіг строку на апеляційне оскарження вказаної постанови не розпочинався, оскільки він не був учасником судового провадження, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для поновлення вказаного строку захиснику.
За таких обставин апеляційна скарга захисника Твердохліба М.М. на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 рокупідлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
постановив:
ОСОБА_1 відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Твердохліба М.М. на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька