Справа № 344/17474/25 
Провадження № 33/4808/843/25 
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю прокурора Гринишин Л.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Яковенко О.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Яковенко Оксани Григорівни на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпунктів «в», «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.2-7 ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 31.01.2024, не подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а фактично подала дану декларацію 13.02.2025 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Також, ОСОБА_1 , яку 30.06.2023 звільнено з посади головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), будучи відповідно до п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 13.02.2025 о 06.20, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2023 по 30.06.2023, (при звільненні) (далі - декларація при звільненні), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , яку 30.06.2023 звільнено з посади головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), будучи відповідно до п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 13.02.2025 о 06.40, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік (далі - щорічна декларація за 2023 рік), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Адвокат Яковенко О.Г. в апеляційній скарзі просить постанову судді щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Сторона захисту вважає, що оскаржуване рішення було ухвалено суддею із неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.03.2025 року № 47-02/25601-25 разом із повідомленням ДПС адресованого НАЗК від 05.04.2024 року №276/5/20-40-14-11 про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 було зареєстровано (отримано) Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України 28.03.2025 року за вх. №23607.
Таким чином, протоколи про адміністративні правопорушення було складено 22.09.2025 року, тобто в межах шестимісячного з дня виявлення уповноваженим органом правопорушення (28.03.2025 року) строку передбаченого ст. 38 КУпАП, проте станом на момент судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення є таким, що закінчився, що є безумовною підставою для закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що ОСОБА_1 було звільнено з посади органів ГУ ДПС у Харківській області 30.06.2023. На момент звільнення чинною була редакція Закону України «Про запобігання корупції» із змінами та доповненнями, які були внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану» № 2381-IX від 8 липня 2022 року. 
Відповідно до п. 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» (у вищезазначеній редакції), було установлено, що суб?єкт декларування зобов?язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев?яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.
Так, момент звільнення ОСОБА_1 діяла норма, якою було передбачено подання декларацій впродовж 90 днів після припинення чи скасування воєнного стану.
В подальшому, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX від 20.09.2023 (набрав чинності 12.10.2023), п. 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» було викладено у наступній редакції: «Установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше». 
Стверджує, що жодних повідомлень про необхідність подання декларації у зв?язку із змінами у законодавстві від посадових осіб органів ГУ ДПС у Харківській області чи будь-яких інших органів ОСОБА_1 не надходило. 
Окрім того, після звільнення ОСОБА_1 перебувала у пошуку роботи та джерел доходів для існування. Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 страждає на онкологічне захворювання у зв?язку із чим потребує систематично потребує медичної допомоги та сторонньої підтримки. Оскільки матір проживає у м. Харкові ОСОБА_1 вимушена систематично її відвідувати. Також на її утриманні перебуває малолітня дитина. 
Зауважує, що зазначені обставини безпосередньо мали негативний вплив на можливість систематичного відстеження змін в антикорупційному законодавстві. ОСОБА_1 жодним чином не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів. Після того, як вона дізналася про необхідність подання декларації у зв?язку із змінами у законодавстві вона негайно 13.02.2025 року виконала свій обов`язок.
Пояснює, що ОСОБА_1 в повній мірі усвідомлює факт порушення та визнає свою провину, проте просить врахувати вищезазначені обставини, а також те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якій роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, адвокат Яковенко О.Г., якій роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, та прокурор Гринишин Л.М.
ОСОБА_1 та її адвокат Яковенко О.Г. підтримали вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили скасувати постанову судді, та закрити провадження по справі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову судді залишити без змін. 

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.
Склад такого адміністративного правопорушення є формальним, для встановлення ознак складу необхідно підтвердження одночасно таких двох обставин - наявність факту несвоєчасного подання декларації, відсутність поважних причин щодо неподання декларації у визначений законом строк. 
Під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Відповідно до протоколу №603 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22 вересня 2025 року (а.с. 2-6) ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області, являючись згідно з п.п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 13 лютого 2025 року о 06 год. 08 хв., подала без поважних причин щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п. 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є 13 лютого 2025 року о 06 год. 08 хв. 
Датою виявлення правопорушення є дата, коли особа, яка вправі складати адміністративний протокол, оцінюючи зібрані докази, доходить висновку про наявність чи відсутність складу правопорушення. У даному, випадку датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 22 вересня 2025 року.
Наказом виконувача обов`язків начальника Головного управління від 08.12.2022 № 623-О/ВС ОСОБА_1 з 08.12.2022 переведено на посаду головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління.
Вказана посада віднесена до категорії «В» посад державної служби.
ОСОБА_1 01.08.2012 склала Присягу державного службовця.
Наказом виконувача обов`язків начальника Головного управління від 22.06.2023 №796-о ОСОБА_1 30.06.2023 року звільнено з посади головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, посадовою та службовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VІІ, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання пункцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який :-:і5рав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.
Зокрема, згідно з п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-УІІ встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в у мовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, згідно з відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 13.02.2025 подала щорічну декларацію за 2022 рік, за 2023 рік та декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.
Твердження сторони захисту про те, що строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, закінчилися, і провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю не є слушними.
Так, згідно вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Виявлення правопорушення — встановлення наявності всіх передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак конкретного правопорушення. Право на встановлення факту правопорушення та його документування має особа, уповноважена на складання протоколу.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений 22 вересня 2025 року, а отже строк накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи в суді першої інстанції не закінчився.
Саме 22 вересня 2025 року відповідна посадова особа дійшла висновку та встановила, що наявні всі елементи складу правопорушення, та склала протокол, що узгоджується з висновком Верховного суду в наведених вище справах.
Твердження сторони захисту про зміну місця проживання ОСОБА_1 вважаю не є поважною причиною неподання декларації в строки.
Зміна законодавства після звільнення особи щодо строків подачі декларації та неповідомлення її уповноваженою посадовою особою про такі зміни під підпис не є поважною причиною неподання декларації ОСОБА_1 .
Зміна законодавства щодо строків подання декларації не є обставиною, яка об`єктивно унеможливлює виконання відповідного обов`язку, оскільки такі зміни є публічними, загальнодоступними та підлягають офіційному оприлюдненню. Відповідно, особа, яка перебувала на посаді, пов`язаній з виконанням функцій держави, зобов`язана проявляти належну правову обачність та самостійно відстежувати зміни законодавства, що регулюють її правовий статус та обов`язки. 
Крім того, чинне законодавство не покладає на уповноважених осіб обов`язку персонально повідомляти кожного суб`єкта декларування про зміну строків подання декларацій або інші зміни у законодавстві. Відсутність такого повідомлення не звільняє особу від обов`язку дотримуватися вимог закону та не може визнаватися поважною причиною для порушення встановлених строків.
Так, судом призначено стягнення в мінімальних розмірах санкції статті ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції будь-яких обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію, нею не було наведено. 
Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив саме таке правопорушення.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови судді суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на наведене, оскаржена постанова винесена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, а тому її необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Яковенко Оксани Григорівни залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло