СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/26513/25
пр. № 3/759/63/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який є військовослужбовцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
До Святошинського районного суду міста Києва 05.11.2025 надійшла справа з УПП у м. Києві ДПП про адміністративне правопорушення ун. № 759/26513/25, пр. № 3/759/63/26 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 1732 КУпАП. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025 головуючою суддею визначено суддю Жмудь В.О.
Також, 05.11.2025 до Святошинського районного суду міста Києва з УПП у м. Києві ДПП надійшли справи про адміністративні правопорушення ун. № 759/26515/25, пр. № 3/759/64/26, ун. № 759/26517/25, пр. № 3/759/65/26 та ун. № 759/26540/25, пр. № 3/759/66/26 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 1732 КУпАП. Відповідно до протоколів передачі судових справ раніше визначеному складу суду від 05.11.2025 вказані справи передані судді Жмудь В.О.
Постановами судді від 08.01.2026 провадження у справах про адміністративні правопорушення ун. № 759/26515/25, пр. № 3/759/64/26, ун. № 759/26517/25, пр. № 3/759/65/26 та ун. № 759/26540/25, пр. № 3/759/66/26 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 1732 КУпАП об`єднані в одне провадження з провадженням ун. № 759/26513/25, пр. № 3/759/63/26 стосовно ОСОБА_1  за ч. 3 ст. 1732 КУпАП. Об`єднаному провадженню присвоєно номер ун. № 759/26513/25, пр. № 3/759/63/26.
Так, ОСОБА_1 17.10.2025 о 22 год. 13 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в ляпасах, образах нецензурною лайкою, внаслідок якого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. ст. 1732 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 17.10.2025 о 22 год. 13 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, при цьому під час конфлікту була присутня малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є донькою ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю малолітньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. ст. 1732 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 17.10.2025 о 22 год. 13 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, при цьому під час конфлікту була присутня малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є донькою ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю малолітньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. ст. 1732 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 17.10.2025 о 22 год. 13 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, при цьому під час конфлікту була присутня малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є донькою ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю малолітньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. ст. 1732 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не прибули, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином, причини неприбуття суду не повідомили, жодних клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»). За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). 
За таких обставин, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД № 288646, серії ВАД № 288647, серії ВАД № 288648, серії ВАД № 288650 від 17.10.2025, які складені стосовно ОСОБА_1 ; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 17.10.2025 серії АА № 392695; форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 17.10.2025 стосовно постраждалих ОСОБА_2 та її малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; копію постанови Святошинського районного суду міста Києва від 13.02.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 1732 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн 00 к.; рапорти поліцейського взводу № 2 роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 (зОПБ) УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції Коваленка В. від 20.10.2025; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ч. 1-3 ст. 1732 КУпАП передбачена відповідальність за:
- вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого;
- діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи;
- повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 1732 КУпАП виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.
До основних напрямів реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству відноситься, зокрема, належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (п. 4. ч. 2 ст. 5 Закону), а суд є суб`єктом, на якого покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
При розгляді вказаного протоколу про адміністративне правопорушення суддя бере до уваги наявні у справі про адміністративне правопорушення докази, які в сукупності дозволяють дійти висновку, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинено психологічне та фізичне насильство стосовно ОСОБА_2 , яке полягало у тому, що ОСОБА_1 висловлював образи в її бік, давав їй ляпаси. Вказані дії відбувалися у присутності малолітніх дітей ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яким була завдана шкода психологічному здоров`ю.
Вчинення вказаних дій є насильством, якщо особа, по відношенню до якої вони чиняться, відчуває психологічне та фізичне страждання, яке може привести до розладу здоров`я, емоційної залежності або погіршенню якості його життя.
Враховуючи пояснення сторін у справі про адміністративне правопорушення, суддею встановлено неправомірність дій зі сторони ОСОБА_1 .
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1732 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 1732 КУпАП. 
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному. Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У розпорядженні судді відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ч. 3 ст. 1732, ст. 9, 23, 33, 401, 254, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) грн 00 к.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 к.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського
районного суду міста Києва В.О. Жмудь