ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

Справа № 285/6747/25
провадження у справі № 2/0285/512/26
02 лютого 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді  Сташків Т. Г. 
за секретаря судового засідання  Матвіюк Т. М.,
учасники справи: представник позивача Степанчук О. А., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
09.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути із ОСОБА_1 заборгованості за договором за договором № 79364728 у розмірі 18 469,00 грн, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування позову зазначають, що 29.06.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 79364728 у електронній формі. Отримавши кошти від фінансової компанії останній своїх зобов`язань не виконував і тому утворилась заборгованість у розмірі 18 469,00 грн, яка складається із 5 500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1 980,00 грн заборгованості за процентами, 10 989,00 грн заборгованості за пенею. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Заборгованість у добровільному порядку не погашена, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.
10.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло.
Сторони у судові засідання 13.01.2026, 02.02.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
29.06.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 79364728, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн на строк 24 дні зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 1,5 % у день за користування кредитними коштами із кінцевим терміном погашення кредиту 22.07.2024. Відповідачем зазначено номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 (а. с. 6-8).
Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлений шляхом проставлення електронного підпису із графіком платежів, загальною вартістю кредиту (а. с. 9-11).
Згідно із розрахунком заборгованості за договором, наданому ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 29.06.2024 до 26.11.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 79364728 від 29.06.2024 становить 18 469,00 грн, яка складається із 5 500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1 980,00 грн заборгованості за процентами, 10 989,00 грн заборгованості за пенею (а. с. 22-25).
14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату набуває права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі (а. с. 12-15).
До договору долучено додаткова угода № 2 від 28.07.2021, додаткова угода № 7 від 13.06.2022, додаткова угода № 44 від 26.11.2024, акт прийому-передачі реєстру боржників від 26.11.2024; копію платіжної інструкції про розрахунок між учасниками угоди від 26.11.2024; витяг з реєстру боржників від 26.11.2024, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 79364728 від 29.06.2024 у розмірі 18 469,00 грн (а. с. 16-21).
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що кредитний договір № 79364728 укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, штрафні санкції, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Проте позивачем не надано доказів, що первісним позикодавцем на картку відповідача перераховано кредитні кошти у розмірі 5 500,00 грн, тобто виконано зобов`язання кредитодавця відповідно до спірного договору кредиту.
Позивачем не долучено ні квитанції про перерахування коштів на картку відповідача, ні доказів належності відповідачу певної картки, ні виписки про рух коштів по картці відповідача, тощо. 
Також позивач не використав своє процесуальне право про отримання вказаної інформації, що складає банківську таємницю, у порядку витребування доказів у справі.
Таким чином, позивачем не доведено факту виконання первісним кредитором умов кредитного договору, який би породжував обов`язок ОСОБА_1 повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договору, тобто наявність фактичних договірних відносин між первісним кредитором та відповідачем.
Також суд звертає увагу на той факт, що у долученому розрахунку заборгованості не відображено внесення коштів ОСОБА_1 на виконання умов договору, тому у суду відсутні підстави стверджувати про фактичне визнання відповідачем зобов`язань за спірним договором.
Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» не відповідає вимогам закону щодо заборони нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору (постанови ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16).
А заявлені у позовній заяви розрахунки заборгованості за договором містять суми заборгованості та пенею та штрафами, що прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що позивачем не доведено порушення його майнових прав відповідачем. 
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судових витрат.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ :
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 79364728 від 29.06.2024 у розмірі 18 469,00 грн відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 02 лютого 2026 року.

Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 35625014);
відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя     Тетяна СТАШКІВ