Справа №:755/22863/25
Провадження №: 2-о/755/53/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді Марфіна Н. В.,
за участі секретаря Лазоришин А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київського області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Млачівка, Вишгородського району Київської області.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявниця є колишньою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Млачівка, Вишгородського району Київської області.Оскільки лікарське свідоцтво про смерть видавалось рідному брату чоловіка, який в подальшому його не пред`явив до відділу реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим, відповідні відомості про смерть не внесено до Реєстру. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті шляхом внесення до Реєстру запису про смерть та наступної видачі свідоцтва про смерть.
До початку проведення судового засідання заявник звернулась до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Судом встановлено, що 24 грудня 1990 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . (а. с. 6)
На підтвердження факту смерті заявником долучено висновок експертного дослідження № 115 від 25.11.2019 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 , 1961 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої серцево-судинної недостатності, набряку - набухання головного мозку, набряку легень. Тіло було виявлено 22.07.2019 року в будинку АДРЕСА_1 без ознак насильницької смерті.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Отже, суд встановив у заявника відсутній документ встановленої форми про смерть, у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявником свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , що перешкоджає заявнику реалізувати право на проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку.
Реєстрація смерті ОСОБА_2 у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київського області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315,316, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київського області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, чоловічої статі, помер ~ ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Млачівка Вишгородського (Поліського) району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення 21 січня 2026 року.

Суддя -