ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

19 грудня 2025 року 	Справа № 160/14213/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Єфанової О.В. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Півочарова В.С.	 	
за участі: 	 	 	
позивача представника позивача  представника відповідача 	Дяченко О.О. Сидоренко В.В. Енгельс О.В., Головко Є.Ю, 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якій, позивач просить:
- Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції по виплаті інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 грошового забезпечення не в повному обсязі в вересні, жовтні, листопаді, грудні місяцях 2024 року, в січні, березні, квітні 2025 року;
- Зобов`язати нарахувати та виплатити Департамент патрульної поліції на користь інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2024 року та за січень, березень, квітень місяці 2025 року;
- Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції по виплаті інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік в розмірі меншому, ніж розмір його повного грошового забезпечення з якого визначався розмір матеріальної допомоги на оздоровлення; 
- Зобов`язати нарахувати та виплатити Департамент патрульної поліції на користь інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2024 рік в розмірі його повного грошового забезпечення з якого визначався розмір матеріальної допомоги на оздоровлення.
Від представника позивача до суду надійшла заява, у якій позивач відмовився від частини позовних вимог, а тому ухвалою суду від 25.11.2025 року прийнято відмову від частини позовних вимог по справі № 160/14212/25, а саме: в частині визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції по виплаті інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 грошового забезпечення не в повному обсязі в лютому, березні, квітні 2025 року та зобов`язання нарахувати та виплатити Департамент патрульної поліції на користь інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за лютий, березень, квітень місяці 2025 року та провадження в цій частині закрито.
Як зазначив позивач в обґрунтування позовних вимог, то його з 01.09.2024 року відповідно до Наказу Департаменту патрульної поліції від 02 вересня 2024року № 1891о/с призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
В вересні місяці 2024 року він перший раз отримав грошове забезпечення за проходження служби в меншому розмірі, ніж це установлено, а саме в сумі 6416,19 грн.. В подальшому також отримував менший розмір грошового забезпечення - в жовтні 7086,81 грн., листопаді 6747,45грн., грудні 6831,50 грн. 2024 року та в січні 00,00 грн. 2025 року. Була нарахована лише додаткова винагорода згідно постанови КМУ № 168 в сумі 967,74грн. У 2024 році матеріальна допомога для оздоровлення виплачена в розмірі 6720,00 грн.. З розрахункових листів бачив, що в вересні, жовтні, листопада, грудні 2024 року та в січні 2025 року позивачу не нараховувалась в повному премія і має обов`язковий щомісячний характер нарахування. При цьому порушень службової дисципліни не було, з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності не ознайомлений. Оскільки в вересні, жовтні, листопаді, грудні місяцях 2024 року позивачу виплачувалось грошове забезпечення не в повному обсязі, то і матеріальна допомога для оздоровлення була виплачена в розмірі 6720,00 грн., а саме не більше розміру грошового забезпечення, який він отримував в цих місяцях, що підтверджується листом Департаменту патрульної поліції від 31 січня 2025 року за вих. №1027/41/5/05-2025. Вважає, що підстави для зменшення (позбавлення) премії і грошового забезпечення відсутні, а тому дії Департаменту патрульної поліції по не виплаті в повному обсязі йому грошового забезпечення є протиправними.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено слухати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому зазначив, що з 01.09.2024 по теперішній час позивач перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління. Згідно листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту, позивачу встановлено посадовий оклад 2400 грн; оклад за спеціальним званням – 1600 грн; надбавку за стаж служби в поліції – 20% (800 грн); надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції – 40% (1920 грн)
Згідно з п. 3 та п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (надалі – Порядок № 260), поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність , або тим, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, зберігається виплата грошового забезпечення, яке вони отримували на день, що передував звільненню від виконання службових обов`язків, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні. Поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку із збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, яке вони отримували на день, що передував цій відпустці, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії. Відповідно до п. 12 розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України. Враховуючи наведене, а також те, що з 01.09.2024 по 28.01.2025 позивач перебував на лікарняних та у відпустках, отже не виконував службові обов`язки, премія за вищевказаний період йому не встановлювалась.
Щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік, то відповідно до п.13 розділу ІІ Порядку № 260, відповідно до якого для визначення максимального розміру матеріальної допомоги на оздоровлення застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Таким чином, враховуючи залежність розміру матеріальної допомоги на оздоровлення від розміру грошового забезпечення у місяці, що передує прийняттю рішення про здійснення такої виплати, позовна вимога про розмір матеріальної допомоги на оздоровлення є похідною вимогою та також не підлягає задоволенню. Оскільки з 01.09.2024 по 28.01.2025 позивач не виконував службових обов`язків, йому не встановлювалась премія у 2024 році та розмір матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік визначався з розміру грошового забезпечення без встановленої премії. Позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2024 рік виплачено в листопаді 2024 року в розмірі місячного грошового забезпечення – 6720 грн. Таким чином, з урахуванням норми, зазначеної позивачем, розмір його матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік є не меншим ніж його посадовий оклад та не більшим ніж місячне грошове забезпечення за попередні місяці, а тому матеріальна допомога на оздоровлення за 2024 рік виплачена позивачу в повному обсязі. Відтак, позовні вимоги в є безпідставними та не підлягають задоволенню також
Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно довідки про проходження служби від 18.07.2025 року №7283/111/19-2025, ОСОБА_1 16 січня 2016 року призначений на посаду інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції наказом ДПП від 21.01.2016 № 9 о/с, з 21 жовтня 2016 року перебував на посаді інспектора роти № 2 роти № 1 управління патрульної поліції в місті Дніпрі, з 08 грудня 2017 року перебував на посаді інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з 23 червня 2018 року перебував на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, наказ ДПП від 19.06.2018 № 583 о/с, з 31 серпня 2020 року — ад`ютант денної форми навчання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, переведений до ДДУВС п.4 ч.1 ст 65, наказ ДПП від 22.09.2020 № 677 о/с та з 01 вересня 2024 року по теперішній час перебуває на посаді інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Дніпропетровські області. 
Згідно до наказу №1891 о/с від 02.09.2024 року Департаменту патрульної поліції призначено лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектором взводу №1 роти № 2 батальйону № 1, установивши посадовий оклад у розмірі 2400 грн; та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції – 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавку за стаж служби з 01 вересня 2024 року. 
Як зазначив у відзиві відповідач (позивачем не заперечується), позивач в період з 01.09.2024 по 28.01.2025 перебував на лікарняних та у відпустках:
- з 01.09.2024 по 05.09.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № HP6H-32H7-XK96-2ABE;
- з 05.09.2024 по 10.09.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № 64E6-T7E8-M9KE-638E;
- 11.09.2024 батальйон № 1 Управління перебував на вихідному дні згідно графіку несення служби батальйонів Управління;
- З 12.09.2024 по 16.09.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № M8K4-B58X-523A-H56K;
- З 17.09.2024 по 19.09.2024 позивач перебував на лікарняному, Довідка № 4 від 17.09.2024;- З 20.09.2024 по 04.10.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № 28ХС-527Н-СК32-В7РТ;
- з 04.10.2024 по 18.10.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № В583-997Т-Е5ХР-9995;
- з 18.10.2024 по 28.10.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № НКЕЕ-6875-8СНВ-3ХАХ;
- з 28.10.2024 по 07.11.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № С3А3-6ВКС-86ТР-МС5Н;- З 07.11.2024 по 13.11.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № 368Е-М9ЕВ-327В-63АВ;
- 14.11.2024 батальйон № 1 Управління перебував на вихідному дні згідно графіку несення служби батальйонів Управління;
- з 15.11.2024 по 19.11.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № РАЕ7-КХСК-68ЕЕ-Х938;
- з 19.11.2024 по 22.11.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № М9В6-4ТНС-7В35-44Е7;
- 23.11.2024 батальйон № 1 Управління перебував на вихідному дні згідно графіку несення служби батальйонів Управління;
- з 24.11.2024 по 16.12.2024 позивач перебував в щорічній відпустці, згідно наказу Департаменту від 28.10.2024 № 2443 о/с;
- 17.12.2024 батальйон № 1 Управління перебував на вихідному дні згідно графіку несення служби батальйонів Управління;
- з 18.12.2024 по 22.12.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № Е6МК-8ММ4-Р275-29Н9;
- з 23.12.2024 по 27.12.2024 позивач перебував на лікарняному, номер медичного висновку № 22АЕ-7ХХ5-АСТТ-7В4Х;
- 28.12.2024 та 29.12.2024 батальйон № 1 Управління перебував на вихідних днях згідно графіку несення служби батальйонів Управління;
- з 30.12.2024 по 28.01.2025 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін на підставі рапорту позивача від 19.11.2024, згідно наказу Департаменту від 02.12.2024 № 2698 о/с;
- з 29.01.2025 та 30.01.2025 батальйон № 1 Управління перебував на вихідних днях згідно графіку несення служби батальйонів Управління.
Згідно розрахункових листів та довідки про доходи №981 від 28.07.2025 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошового забезпечення (г/з):
У вересні 2024 у сумі 6514,20 (- в/збір 97,71 грн.) – 6416,49 грн 
У жовтні 2024 у сумі 7194,73 (- в/з 107,92 грн.) – 7086,81 грн.
У листопаді 2024 г/з у сумі 6850,20 та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 6720 грн ( - в/з 203,55 грн.) – 13366,65 грн.
У грудні 2024 г/з в сумі 7191,05 та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 4315,79 грн ( - в/з 575,34 грн) – 10931,50 грн.
У січні 2025 в сумі 967,74 грн. (- в/з 48,39) – 919,35 грн. ( фактично виплачено у лютому 2025).
Нарахування премії у вказаних документах відсутнє.
Приймаючи рішення по суті суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".
Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України 06 листопада 2015 року № 73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України та порядок виплати грошового забезпечення поліцейських регулюється Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, № 580-VІІІ (далі - Закону України «Про Національну поліцію») та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015, № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова КМУ № 988).
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року, № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок МВС № 260), який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
За змістом пункту 2 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 3 Порядку МВС № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
Дана норма кореспондується з приписами пункту 1 Постанови КМУ № 988, відповідно до якого грошове забезпечення, зокрема, поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 6 Порядку № 260 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.
У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.
Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.
Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.
Згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, зберігається виплата грошового забезпечення з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.
Згідно з підпунктом 2 пункту 4 цієї Постанови КМУ № 988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Відповідно до вимог Постанови № 988 та Порядку № 260, Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.12.2015 за № 60 затверджено Положення про преміювання поліцейських, керівних працівників, спеціалістів, службовців, фахівців, працівників Департаменту патрульної поліції (далі - Положення про преміювання поліцейських №60).
Нормами вказаного Положення встановлено, що преміювання працівників здійснювати відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання.
Наказ про встановлення розміру премії працівникам готує Управління кадрового забезпечення Департаменту патрульної поліції на підставі поданих списків (зразки списків та рапортів додаються, які погоджуються із заступником начальника Департаменту патрульної поліції, відповідно до розподілу функціональних обов`язків та підписуються начальником структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції, терміном до 25-го числа місяця, за який установлюється премія. Проект наказу про преміювання погоджується з Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, яке перевіряє дотримання обсягів фонду преміювання виділеним асигнуванням. Після підписання наказ подається - до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції для нарахування премій. Нарахування премій без наказу начальника Департаменту патрульної поліції забороняється. Нарахування премії працівникам проводиться у відсотках до заробітної плати.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що премія відноситься до виду заохочення за результатами служби поліцейського відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби.
Слід також зазначити, що нормами чинного законодавства та Положеннями про преміювання поліцейських не визначено фіксований розмір премії, який має встановлюватися щомісяця.
Суд зазначає, що встановлення премій є правом керівника, а не його обов`язком, при цьому встановлення цих премій можливе лише при наявності відповідних бюджетних асигнувань.
Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верхового Суду, викладеною у постановах від 04.07.2018 у справі № 805/1182/17-а та від 28.10.2020 у справі № 818/819/17.
Отже, премія відноситься до виду складової грошового забезпечення, яке залежить, по-перше, від наявності відповідних бюджетних асигнувань, по-друге, від оцінки керівництвом роботи поліцейського, його особистого внеску в загальні результати служби.
Разом з тим, згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, зберігається виплата грошового забезпечення з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.
Таким чином, положеннями пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 260 щодо збереження виплати грошового забезпечення в розмірі, що особа отримувала на день хвороби (з розрахунку посадового окладу, встановленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за поточний місяць) встановлено певну соціальну гарантію держави на випадок втрати працездатності особам, що проходять службу в органах поліції.
Відповідно до Положення про преміювання поліцейських (Наказ №60) Премія поліцейським виплачується з того дня, з якого вони приступили до виконання своїх службових обов`язків за посадами (у тому числі до тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)).
Як встановлено судом, лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 01 вересня 2024 року призначено на посаду інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону № 1, при цьому, позивач в період з 01.09.2024 по 28.01.2025 перебував на лікарняних та у відпустках.
Також, судом встановлено, що 31.01.2025 позивач приступив до несення служби згідно графіку несення служби вперше з моменту його призначення на посаду в Управлінні, а саме вперше з 01.09.2024.
Суд відхиляє доводи позивача, що за період з січень - грудень 2024 та січень 2025 року відповідач повинен був нарахувати (та виплачувати) йому грошове забезпечення, з урахуванням премії, розмір якої обрахований представником позивача в розмірі 254% (оскільки премія позивача з лютого по квітень 2025 року була в розмірі 253-255%), оскільки зазначена норма передбачає зберігання за позивачем виплати грошового забезпечення в розмірі, що позивач отримував на день хвороби з розрахунку, зокрема, премії саме за поточний місяць. Тобто, премія у складі грошового забезпечення при хворобі поліцейського зберігається за ним у розмірі, встановленому за поточний місяць.
Проте доказів, що премія встановлювалась позивачу у вересні 2024 року судом не отримано.
Окрім того, суд наголошує, що визначення розміру премії працівника в межах наявного фонду грошового забезпечення є дискреційним повноваженням керівника Департаменту патрульної поліції України, оскільки оцінка результатів роботи поліцейського є виключно дискреційним повноваженням керівника поліцейського підрозділу, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого та не може бути замінена рішенням суду.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.
Отже, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.
Натомість, у цій справі, позивач помилково вважає за можливе втручання суду у дискреційні повноваження.
З огляду на викладене, суд зазначає, що суд не може перебирати на себе повноваження керівника Департаменту патрульної поліції щодо визначення розміру премії її працівників, а також, суд не може й оцінити розмір вкладу позивача в результати роботи служби. Таке втручання буде порушенням наданої відповідачу дискреції.
Враховуючи вказане вище правове врегулювання та обставини справи, висновується, що встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України за відповідний місяць, є правомірним.
Отже судом зроблено висновок про відсутність порушень прав позивача з боку відповідача щодо визначення розміру грошового забезпечення Позивача за вересень - грудень 2024 в період звільнення його від виконання службових обов`язків на підставі документу, що засвідчує тимчасову непрацездатність.
Щодо премії за січень 2025 року, то судом встановлено, позивачем не заперечується, що згідно Наказу №2698 о/с від 02.12.2024 Департаменту патрульної поліції, з 30.12.2024 по 28.01.2025 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін на підставі рапорту позивача від 19.11.2024.
Отже, грошове забезпечення позивачу нараховано за 3 дні січня 2025 року в розмірі 967,74 грн. (фактично виплачено у лютому 2025 в сумі 919,35 грн за вирахуванням військового збору 48,39 грн.).
Щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік. 
Відповідно до п. 13 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.
Для визначення максимального розміру матеріальної допомоги для оздоровлення або матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії.
Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.
Оскільки з 01.09.2024 по 31.12.2024 позивач не виконував службових обов`язків, йому не встановлювалась премія у 2024 році та розмір матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік визначений з розміру грошового забезпечення без встановленої премії. 
Судом встановлено, що Позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2024 рік виплачено в листопаді 2024 року в розмірі місячного грошового забезпечення – 6720 грн.
Таким чином, з урахуванням норми, зазначеної позивачем, розмір його матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік не є меншим ніж його посадовий оклад та не більшим ніж місячне грошове забезпечення за попередні місяці, а тому матеріальна допомога на оздоровлення за 2024 рік виплачена позивачу в повному обсязі.
З огляду на викладене, за період з 01.09.2024 по 28.01.2025, позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення (усі його складові, в тому числі премію) в повній відповідності до вимог чинного законодавства.
Щодо посилання позивача на рішення у справі №804/7049/17, яким ніби то вже встановлювалось неправомірність позбавлення та ненарахування премії позивачу, то суд ставиться до цього аргументу критично, вважаючи, що судом в ході розгляду справи №804/7049/17 було встановлено затвердження списків на преміювання в яких визначався розмір премії поліцейським, в тому числі позивача, а в подальшому за рапортами винесено накази, якими зменшено раніш визначені премії поліцейським, в т.ч. позивача. В даній справі премія позивачу не визначалась, а отже не зменшувалась.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У спірному випадку підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст.243-245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 29 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Єфанова