У Х В А Л А
11 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 990/552/25
провадження № 11-434заі25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Губської О. А., 
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Ємця А. А., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., Шевцової Н. В. 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1  про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни від участі у розгляді справи № 990/552/25 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Президента України, третьої особи - Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій та бездіяльності,
УСТАНОВИЛА:
12 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду, як суду першої інстанції із адміністративним позовом до Держави Україна в особі Президента України, третьої особи - Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправними дій та бездіяльності.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Президента України, третьої особи - Офісу Генерального прокурора України про визнання протиправними дій та бездіяльності.
Позивач не погодився з цієї ухвалою суду та звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати зазначену ухвалу.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн або документа, який підтверджує звільнення від сплати цього платежу.
До Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій він просить задовольнити заяву про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Губської О. А.
На обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що суддя, який постановив ухвалу про без руху проігнорував інвалідність позивача та дані відповідних державних реєстрів, намагається стягнути кошти за розгляд заяви про кримінальний злочин, а також відмовляється визнати факт фальсифікації прожиткового мінімуму, чим, на думку позивача, сприяє розкраданню бюджетних коштів.
Перевіривши доводи, наведені ОСОБА_1 на обґрунтування заяви про відвід судді, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Частиною сьомою статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді Великої Палати не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою.
Мета відводу (самовідводу) судді - гарантувати безсторонність суду, запобігати упередженості судді під час розгляду справи.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно із частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Застосовуючи норму пункту 4 частини першої статті 36 КАС, слід мати на увазі, що встановлена нею підстава відводу судді означає не просто сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а обґрунтований сумнів.
Не можуть бути підставою для відводу судді тільки припущення про існування обставин, за яких участь судді в розгляді справи не допускається.
Окремо частиною четвертою статті 36 КАС встановлено застереження, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Стандарт безсторонності судді ґрунтується насамперед на тому, що суддя повинен розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання (прямих чи непрямих з будь-чийого боку) або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до сторін та фактів у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.
Норми національного права не розкривають зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді».
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в цілях пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід встановлювати згідно з:
- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення упередженості суду (судді) потребує з`ясування, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів безсторонність суду (судді). У цьому питанні вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду (судді), а позиція зацікавленої у відводі сторони є важливою, але не вирішальною;
- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи; тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність (див., серед інших, рішення від 24.02.1993 у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), Series А № 255, пункти 28 та 30, рішення від 10.06.1996 у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), пункт 38).
Отже, для підтвердження порушення (можливого порушення) судом (суддею) вимоги щодо неупередженості в розгляді справи заявнику слід навести доводи про наявність зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не виключно, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, незабезпечення (неналежне забезпечення) суддею або складом суду, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав учасників справи тощо).
Іншими словами, відвід суду (судді) має бути вмотивований з наведенням зацікавленою особою аргументів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Великої Палати Верховного Суду не зазначає про обставини, з якими закон пов`язує можливість відведення судді від розгляду справи або які можуть свідчити (прямо чи опосередковано) про упередженість судді Великої Палати Верховного Суду при апеляційному розгляді справи № 990/552/25. 
Наведені позивачем підстави для відводу судді Губської О. А. фактично зводяться до незгоди заявника з процесуальним рішенням судді.  Проте в розумінні положень статті 36 КАС України такого змісту обставини не можуть бути підставами для відводу судді.
Крім того, з предмета та меж перегляду цієї справи не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість або необ`єктивність судді, якому заявлено відвід.
Оскільки ОСОБА_1 не навів обставин, які могли б свідчити про існування підстав для відводу судді Великої Палати Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни, а Велика Палата Верховного Суду не встановила таких обставин, у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1  про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни від участі у розгляді справи № 990/552/25 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Президента України, третьої особи - Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій та бездіяльності.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                       О. А. Губська 
           Судді:          О. О. Банасько           О. В. Білоконь            О. Л. Булейко           І. А. Воробйова           А. А. Ємець           В. В. Король           С. І. Кравченко      О. В. Кривенда            М. В. Мазур  С. Ю. Мартєв С. О. Погрібний Н. С. Стефанів Т. Г. Стрелець І. В. Ткач В. Ю. Уркевич Н. В. Шевцова