СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/1509/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
головуючий, суддя-доповідач  судді	Попков Д.О.  Стойка О.В., Істоміна О.А.	
розглянувши у письмовому проваджені  апеляційну скаргу	 Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл.	
на рішення  господарського суду 	 Полтавської області 	
ухваленого	13.10.2025 	
у справі 	№917/1509/25 (суддя Киричук О.А.) 	
за позовом	Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер», Київська область, Бучанський район	
до  	Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл.	
про 	стягнення 102 535 гривень 22 коп.,	
В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:
1. Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер» (далі – Позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП» (далі – Відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості Договору від 08.05.2024 №150 у розмірі 102 535 гривень 22 коп., з яких вартість непоставленого товару - 96 046 грн. 40 коп., 4 996,81 грн. - інфляційні нарахування; 1 492,01 грн. - 3% річних.
2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання).
3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/1509/25 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер» 96046,40 грн. заборгованості, 165,78 грн 3% річних, 2841,36 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору. У іншій частині позову відмовлено.
4. Означене рішення суду обґрунтована тим, що, талон хоча підтверджує право власності на куплене пальне, проте підписання сторонами видаткової накладної не є достатнім і належним доказом, на підставі якого у цій справі суд може надати ствердну відповідь про те, що відповідач передав товар за Договором належним чином та в повному обсязі, оскільки з моменту переходу до Покупця права власності на Товар та до моменту його фактичного отримання - на АЗС у Постачальника, Товар перебуває на зберіганні Постачальника. В той же час фактичне отримання пального відбувається лише на АЗС і підтверджується чеком, який надає АЗС при оплаті пального талоном.
4.1. Місцевий суд зазначав, що сторонами в Договорі не погоджено порядку складання відповідних актів про відсутність палива, відтак не залучення Позивачем представників Відповідача чи працівників мережі АЗС «АВІАС», «ANP» до складання цих актів не свідчить про недопустимість останніх в якості доказів.
Відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів на спростування відповідних обставин щодо відсутності на автозаправних станціях «АВІАС», «ANP» відповідної кількості палива та неможливості отримання палива за талонами, а на офіційному сайті АЗС «АВІАС» відсутня інформація про працюючі АЗС на території України.
Суд дійшов висновку, що Позивач надав докази у підтвердження неможливості отримання палива за талонами на 1880 літрів на автозаправних станціях «АВІАС», «ANP».
4.2. Суд зауважував, що належними доказами підтверджено факт направлення на адресу Відповідача лише претензії за вих. № 521 від 11.06.2025 (опис вкладення, фіскальний чек та накладна "Укрпошти"). При цьому, докази передачі позивачу відповідачем товару на АЗС чи повернення коштів матеріали справи містять.
Суд відзначав, що Відповідачем не спростовано, як кількість невикористаних Позивачем талонів, так і не надано власного розрахунку суми грошових коштів, що підлягає компенсації, відтак перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погодився із загальною вартістю товару, який фактично не може бути отриманий та підлягає сплаті позивач та визнав його вірним та арифметично правильним.
4.3. Щодо вимог в частині стягнення 4 996,81 грн. - інфляційні нарахування; 1 492,01 грн. - 3% річних, нарахованих за порушення виконання Відповідачем грошового зобов`язання з повернення суми попередньої оплати.
Суд визначений Позивачем початок нарахування інфляційних втрат та 3 % річних визнав необґрунтованим з огляду на відсутність належних доказів у підтвердження надіслання саме листа за вих. № 69, який, зокрема, містить вимогу про повернення коштів.
Судом враховано, що з огляду на визначену у Договорі адресу Відповідача для листування, датою вручення претензії є 30.06.25. Відповідач був зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти у семиденний строк - до 07.07.2025 (включно). Відтак, прострочення виконання відповідачем зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у розмірі 96 046 грн. 40коп. почалося з 08.07.2025. Здійснивши власний перерахунок інфляційних втрат та 3% річних (в межах заявлених позовних вимог), судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає 165,78 грн 3% річних за період з 08.07.2025 до 28.07.2025. В іншій частині стягнення 3% річних та в частині вимог про стягнення інфляційних втрат, суд відмовив.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
5. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл., не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/1509/25, звернулось з апеляційною скаргою, якою просило:
- поновити ТОВ «Гарант Ойл Групп» (код ЄДРПОУ 25392923) в порядку ч. 2 ст. 256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що 14.10.2025 року о 17 год. 21 хв. в Електронний кабінет ТОВ «Гарант Ойл Групп» було відправлено оскаржуване рішення, що підтверджується Карткою руху документу, отже днем його отримання Апелянтом вважається 15.10.2025;
- на час апеляційного провадження просить зупинити дію рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 року у справі № 917/1509/25;
- скасувати вказане рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер» (код ЄДРПОУ 05492261) відмовити повністю.
6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначив:
6.1. У відзиві на позов Відповідач звертав увагу суду першої інстанції, що в обґрунтування позовних вимог КНП КОР «КООД» долучив до позову копії талонів (з відповідними номерами) мережі АЗС бренду «АВІАС» на 1880 літрів Дизельного палива і Позивач стверджував, що такі талони були ним отримані саме від Відповідача і саме по Договору № 150 від 08.05.2024 року та за Видатковими накладними №Рн241101/009 від 01.11.2024 року та №Рн241104/002 від 04.11.2024 року (надалі скорочено разом - ВН), проте наявні в матеріалах справи докази спростовують такі твердження, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Між сторонами була складена та підписана Специфікація № 241101/009-C до Видаткової накладної №Рн241101/009 від 01.11.2024 року із зазначенням номерів талонів, які передавались по такій Видатковій накладній, а додані КНП КОР «КООД» до Позову копії талонів мають інші номери ніж вказано у Специфікації до ВН, і їх номери складаються з 12 цифр, тоді як згідно Специфікації до ВН номери талонів, що передавались, складались з 16 цифр, отже це були талони іншого бренду мережі АЗС, а саме мережі «БРСМ-НАФТА».
Отже зміст Специфікації до ВН підтверджує, що по видатковим накладним передавались талони мережі АЗС бренду «БРСМ-НАФТА», а не мережі АЗС бренду «АВІАС», як стверджує Позивач.
6.2. Суд першої інстанції взагалі не досліджував питання чи є ТОВ «Гарант Ойл Групп» належним Відповідачем у справі (з урахуванням аргументів Відповідача вказаних у відзиві на позов та з урахуванням неспівпадіння номерів та мережі талонів вказаних у Специфікації), а без встановлення судом першої інстанції таких важливих обставин рішення № 917/1509/25 від 13.10.2025 не може вважатись вмотивованим та обґрунтованим і це також є підставою для його скасування в частині задоволених вимог.
6.3. У позовній заяві Позивач стверджував про начебто неможливість отоварення талонів на Дизельне паливо в кількості 1880 л. на АЗС мережі «АВІАС» та «ANP» з підстав того, що з кінця 2024 року заправки зазначеної мережі припинили свою роботу та протягом листопада 2024 року – січень 2025 року він неодноразово намагався отримати паливо на заправках, вказаними у Додатку № 2 Договору, проте такі твердження також не підтверджує жодними доказами і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
В акті № 3 від 26.01.2025 та аналогічних за змістом актах № 5 від 19.05.2025, № 8 від 19.06.2025 Позивач взагалі зазначає про намагання отримати пальне за талонами бренду «Авіас» на АЗС мережі «БРСМ-НАФТА», що є в апріорі неможливим, адже АЗС мережі «БРСМ- НАФТА» приймають та обслуговують тільки талони власного бренду і не приймають талони інших брендів мереж АЗС.
Станом на 21.01.2025 кількість не отоварених талонів на непередане пальне складає 2380 л. на загальну вартість 122 046,40 грн., а вже станом на 21.02.2025, тобто через місяць кількість неотоварених талонів, зазначена Позивачем у Позові, склала 1880 літрів. Тобто Позивач у позові від 30.07.2025, зазначаючи про неможливість отримання пального з листопада 2024 по січень 2025 року на умовах Договору № 150 від 08.05.2024, здійснив заправку автотранспорту протягом 2025 року на 500 літрів, що спростовує його доводи про перешкоди в отоваренні талонів і спростовує зміст складених Позивачем Актів.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:
7. Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер», Київська область, Бучанський район в межах визначеного апеляційним судом строку було подано відзив, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, зазначаючи, що:
7.1. ТОВ «Гарант Ойл Групп» не подано разом з апеляційної скаргою жодного доказу на підтвердження свої заперечень проти позову чи на обґрунтування допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального право, неповноти дослідження фактичних обставин у справі.
Позиція Відповідача зводиться до заперечення позовних вимог у справі №917/1509/25, проте в той же, час Відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання своїх обов`язків за договором поставки дизельного палива, про що правомірно було вказано господарським судом першої інстанції. 
7.2. Відповідач як сторона договору №150 від 08.05.2024 та Постачальник продукції, повинен мати в своєму розпорядженні підтверджуючі документи в розумінні Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України №281/171/578/155 від 20.05.2008, які б свідчили про здійснення поставки дизельного палива за довірчими документами (талони, скретч-картки) в обсягах та видах, передбаченого відповідним договором.
7.3. Позивач просить апеляційний суд звернути увагу на попереднє ігнорування ТОВ «Гарант Ойл Групп» письмових претензій Позивача від 21.01.2025 та 21.02.2025 щодо відсутності палива на АЗС «АВІС» та «ANP», що свідчить про недобросовісність Постачальника та відсутність наміру врегулювати спірні правовідносини. 3 огляду на відсутність жодної реакції на претензії зі сторони Постачальника, Позивачем і були здійснені власні заходи із документування відсутності палива на АЗС при повному ігноруванні даної обставини Відповідачем.
7.4. Відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів на спростування відповідних обставин щодо відсутності на автозаправних станціях «ABIAC», «ANP» відповідної кількості палива та неможливості отримання палива за талонами, а на офіційному сайті АЗС «АВІАС» відсутня інформація про працюючі АЗС на території України. 

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О.(головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Медуниця О.Є.
9. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2025р. (з урахування ухвали про виправлення описки від 14.11.2025) у справі №917/1509/25, зокрема апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл. на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/1509/25 – залишено без руху.
10. Після усунення недоліків, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 було визнано причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл. пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025; відкрито апеляційне провадження у справі №917/1509/25 та зупинено дію рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025; відмовлено у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл. про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та призначено розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, про що поінформовано учасників справи шляхом надсилання копії цієї ухвали.
11. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці члена судової колегії, судді Медуниці О.Є., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Істоміну О.А., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026 у справі №922/1509/25.
12. Враховуючи викладене в п.п.8, 11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Істоміна О.А., Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
14. Як убачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, між Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер» (далі - Покупець, КНПКОРКООД) та ТОВ «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» (далі - Постачальник) за результатом проведеної публічної закупівлі було укладено договір від 08.05.2024 №150 з Додатком 1 до нього у вигляді Специфікації (а.с.20) та Додатком № 2 (а.с.21-22) у вигляді перелізу АЗС (далі – Договір, а.с.15-19).
14.1. Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується протягом строку поставки та відповідно до умов, зазначених в Договорі, поставити Покупцю Товар - дизельне паливо, код згідно ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти, а Покупець зобов`язується приймати у власність Товар та повністю оплачувати його вартість (ціну) і в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі.
14.2. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (талони/скретч-картки/бланки дозволу) на отримання Товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п.1.2. Договору).
14.3. Згідно з п. 1.4. Договору кількість товару та вартість одиниці товару визначено сторонами в Специфікації, що надана в Додатку № 1 до цього Договору.
14.4. Відповідно до п.2.2 Договору Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту отримання Товару згідно умов Договору.
14.5. Згідно з п. 3.1. Договору ціна Договору становить: 487 160,00 грн., у т.ч. ПДВ 81 193,33 грн.
14.6. Пунктом 4.2. Договору передбачено, щл оплата Товару (талонів) здійснюється після отримання видаткової накладної протягом 10 робочих днів в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.
14.7. Згідно з п. 5.1. Договору Постачальник постачає Покупцю талони/скретч-картки з терміном дії не менше 6 місяців з дня фактичної передачі. Передача талонів/скретч- карт здійснюється протягом 24 годин після отримання заявки з наданням оригіналів відповідних документів (видаткових накладних). Постачальник зобов`язується за власний рахунок здійснити передачу талонів/скретч-карт та належним чином оформленої видаткової накладної Покупцю та/або уповноваженому ним Користувачу.
14.8. Відповідно до п. 5.2. Договору строк поставки Товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (талону/скретч- картки).
14.9. Положеннями п. 5.3.1. Договору передбачено, що передача Покупцю Товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талону/скретч-картки.
14.10. Відповідно до п. 5.3.2. Договору талон/скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки Товару, після чого всі обов`язки , сторін по погашених талонах/скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж І зазначено в талоні/скретч-картці.
14.11. Місце поставки (передачі) Товару: АЗС, перелік яких надано в Додатку 2 до цього Договору (п.5.3. Договору).
14.12. Відповідно до п.5.4. Договору право власності на Товар, переходить до Покупця в день фактичної передачі талонів/скретч-карт Постачальником. Постачальник гарантує одержання Покупцем та/або уповноваженим ним Користувачем товару за номіналом талона/скретч-карти на АЗС Постачальника без будь-яких обмежень.
14.13. Передача талонів/скретч-карт та перехід права власності на відповідну кількість Товару посвідчується видатковими документами (видатковими накладними), що передбачено п. 5.6. Договору.
14.14. За змістом п. 5.7. Договору з моменту переходу до Покупця права власності на Товар та до моменту його фактичного отримання - на АЗС і Постачальника, Товар перебуває на зберіганні Постачальника. Вартість зберігання включено в ціну Товару.
14.15. Постачальник відповідно до п. 6.2. Договору зобов`язаний забезпечити поставку Товарів належної якості та у строки та якістю, встановлені цим Договором.
14.16. Згідно з п.6.4.1. Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені Товари.
14.17. Пунктом 11.1 Договору визначено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2024 р., але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
15. Відповідно до специфікації № 1 до Договору, яка є Додатком № 1 до Договору № 150 І від 08.05.2024 поставці підлягає дизельне пальне (за талонами) в кількості 9500 літрів, загальною вартістю 487 160 грн. (враховуючи ПДВ). Ціна за одиницю Товару (літр пального) складає 51,28 грн. (в тому числі ПДВ у розмірі 8,547 грн.).
16. Місцем поставки Товару (його фактичної передачі) визначено АЗС Постачальника, перелік яких надано в Додатку №2 до Договору.
17. Згідно видаткової накладної №Рн240513/001 від 13.05.2024, Постачальником поставлено Покупцю дизельне пальне по талонам у кількості 3000 літрів, на загальну вартість 153 840 грн. 00 коп (з ПДВ). Покупцем сплачено вартість поставлених талонів на дизельне паливо в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 3803 від 14.05.2024. Товар за талонами отримано на АЗС Постачальника (а.с.24).
18. Згідно видаткової накладної №Рн240520/002 від 20.05.2024, Постачальником поставлено Покупцю дизельне пальне по талонам у кількості 2500 літрів, і на загальну вартість 128 200 грн. 00 коп (з ПДВ). Покупцем сплачено вартість поставлених талонів на дизельне паливо в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 3852 від 27.05.2024 Товар за талонами отримано на АЗС Постачальника (а.с.26).
19. Відповідно до видаткової накладної № Рн241101/009 від 01.11.2024 (а.с.28), Постачальником поставлено Покупцю дизельне пальне по талонам у кількості 2000 літрів, на загальну вартість 102 560 грн. 00 коп (з ПДВ). Відповідно до специфікації № 241101/009- С до видаткової накладної №Рн241101/009. Покупцю передано талон/картку на дизельне пальне номіналом 10 л, у кількості 80 шт., (початковий номер 8811024500006461, кінцевий номер 8811024500006540); талон картку на дизельне пальне номіналом 20 л, у кількості 60 шт., (початковий номер 8821024500003536, кінцевий номер 8821024500003620). Покупцем сплачено вартість поставлених талонів на дизельне паливо в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 4873 від 01.11.2024(а.с.27). 
20. Згідно видаткової накладної № Рн241104/002 від 04.11.2024, Постачальником поставлено Покупцю дизельне пальне по талонам у кількості 2000 літрів, на загальну вартість 102 560 грн. 00 коп (з ПДВ). Покупцем сплачено вартість поставлених талонів на дизельне паливо в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 4891 від 05.11.2024 (а.с.30).
21. Постачальником за видатковими накладними Рн241101/009 від 01.11.2024 р. та Рн241104/002 від 04.11.2024 було передано Покупцю талони-скретч карти номіналом 10 і 20 літрів на дизельне паливо марки «Авіас», строк дії талонів - безстроковий.
22. 21.01.2025 р. ним на адресу Постачальника було надіслано лист за вих. № 69 з вимогою забезпечити можливість отримання Товару на АЗС Постачальника або замінити талони на марку іншого бренду (БРСМ). Станом на 21.01.2025 кількість неотоварених талонів та непереданого пального складала 2380 л. на загальну вартість 122 046 грн. 40 коп (а.с.67-68).
23. 21.02.2025 ним було повторно надіслано на адресу Постачальника лист за вих. №172 з вимогою замінити талони на марку іншого бренду або повернути сплачені за товар коштів (а.с.170).
24. Позивач стверджував, що постачальником виконано свої обов`язки за Договором №150 від 08.05.2024 лише частково, станом на 21.02.2025 кількість неотоварених талонів та непереданого пального складала 1880літрів на загальну вартість 96 046 грн. 40коп. (1880 літрів х 51,26 грн. (ціна за одиницю товару, з ПДВ, відповідно до Додатку №1 до Договору), у зв`язку з чим було направлено претензію №521 від 11.06.2025 на адресу Відповідача з попередженням про звернення до господарського суду, до органів прокуратури та подання заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки (а.с.79-81). 
25. Відповідач заперечуючи проти позову зазначав, що повністю та належним чином виконав свої зобов`язання перед КНП КОР «КООД» та поставив йому товар у передбачений Договором строк, кількості та номенклатурі, і з боку Позивача жодних претензій щодо отриманого за вищевказаними видатковими накладними товару не було, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
25.1. Також Відповідач у відзиві вказував, що додані до Позову копії талонів мережі АЗС бренду «АВІАС» на 1880 літрів за твердженням Позивача були отримані ним від Відповідача і по Договору № 150 від 08.05.2024 та за Видатковими накладними №Рн241101/009 від 01.11.2024 року та №Рн241104/002 від 04.11.2024, проте Позивач не надає жодних доказів на підтвердження таких тверджень.
25.2. Відповідач зазначав, що до позову КНП КОР «КООД» додані не ті талони, які поставлялися на умовах Договору №150 від 08.05.2024 за Видатковими накладними №Рн241101/009 від 01.11.2024 та №Рн241104/002 від 04.11.2024. Так, сторонами була складена та підписана Специфікація № 241101/009-C до Видаткової накладної №Рн241101/009 від 01.11.2024 року із зазначенням номерів талонів, які передавались по такій Видатковій накладній. Проте додані КНП КОР «КООД» до Позову копії талонів мають інші номери ніж вказано у Специфікації до ВН, і їх номери складаються з 12 цифр, тоді як згідно Специфікації до ВН номери талонів, що передавались, складались з 16 цифр, отже це були талони іншого бренду АЗС, а саме «БРСМ-НАФТА».
25.3. Складені представниками Позивача Акти №1 від 24.01.2025, № 2 від 25.01.2025, № 3 від 26.01.2025, № 4 від 19.05.2025, № 5 від 19.05.2025 року, № 6 від 20.05.2025, № 7 від 19.06.2025, № 9 від 23.06.2025 не є належними доказами відсутності палива на АЗС, оскільки Відповідач ставить під сумнів і дати складання цих Актів, місце їх складання і зазначені у них обставини.
26. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом у світлі приписів Цивільного кодексу України (далі - ЦК), які регламентують правовідносини з поставки.

VІ. Оцінка апеляційного суду:
27. Суть апеляційного перегляду полягає у ревізії висновків місцевого суду про обґрунтованість задоволеної частини позовних вимог щодо заборгованості та нарахованих на неї 3% річних у світлі таких аргументів Апелянта-Відповідача:
- помилковість висновків місцевого суду щодо неможливості отримання Позивачем палива за талонами, оскільки останнім не доведено отримання відповідних талонів (з визначеними номерами) саме від Відповідача, і у межах договору №150 від 08.05.2024 та видаткових накладних до нього №Рн241101/009 від 01.11.2024 та №Pн241104/002 від 04.11.2024, що убачається із співставленням номерів талонів, визначених умовами договору параметру строку дії талонів та їх приналежності бренду «БРСМ-Нафта», а не «Авіас» (1);
- не дослідження місцевим судом питання належності ТОВ «Гарант Ойл Групп» як відповідача у світлі викладених вище застережень відносно представлених Позивачем копій паливних талонів (2);
- необґрунтованість висновку місцевого суду про неможливість Позивача отоварити талони на дизельне паливо, адже Позивачем оприлюднені звіти про виконання договору №150 від 08.05.2024 з вказівкою про відсутність причин для його розірвання, представлені Позивачем односторонні акти не можуть вважатися належними доказами, у тому числі, через те, що стосуються талонів бренду «Авіас», а не переданих Позивачеві за відповідними накладними талонів бренду «БРСМ-Нафта», тоді як самим Позивачем вказується про зменшення кількості неотоварених талонів у розглядуваний період (3).
28. За змістом ст.ст.15,16 ЦК та ст.ст.4,5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) можливість задоволення позовних вимог узалежнена від доведення позивачем (ст.ст. 13,74 ГПК) та встановлення на підставі наявних доказів судом такої сукупності обов`язкових умов: наявність та приналежність позивачеві захисту вказаного суб`єктивного права або легітимного інтересу (а); порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу визначеним відповідачем (б); належність та ефективність обраного способу судового захисту (в).
29. У розглядуваному випадку захищуване суб`єктивне право Позивача ґрунтується на укладеному з Відповідачем договорі №150 від 08.05.2024 та факті оплати з боку Позивача як Покупця вартості поставлених талонів на дизельне паливо за видатковими накладними №Рн241101/009 від 01.11.2024 та №Рн241104/002 від 04.11.2024.
29.1. Наразі факт укладання означеного договору, як і презумпція його чинності у розумінні ст.ст. 204, 215 ЦК у межах цієї справи не спростована і не заперечуються, так само, як і складання означених видаткових накладних, передача паливних талонів за ними та здійснена Позивачем оплата.
29.2. За своєю правовою природою укладений між сторонами договір №150 від 08.05.2024 є змішаним у розумінні ч.2 ст.628 ЦК, адже включає у себе як правовідносини з постачання, що регламентуються ст.712 цього Кодексу та його приписами щодо купівлі-продажу, так і правовідносини із зберігання (параграф 1 глави 66 ЦК), що зумовлено умовами п.п.5.6, 5.7 цього договору, та не було належною мірою враховано місцевим судом. Між тим, належне визначення природи захищуваного суб`єктивного права та порушеного зобов`язання мають безпосереднє значення для правильної правової кваліфікації спірних правовідносин та висновку про застосовність обраного способу судового захисту.
29.3. Колегія апеляційного суду звертає увагу, що у розглядуваному випадку характер стверджуваного Позивачем порушення його прав з боку Відповідача дозволяє визначити і природу захищуваного суб`єктивного права відносно ненаданого дизельного палива (неотоварених паливних талонів), зважаючи на що елементи (а) і (б), визначені у п.28 цієї постанови, розглядатимуться у сукупності.
30. Зі змісту мотивувальної частини рішення вбачається, що суд першої інстанції погодився із запропонованою Позивачем кваліфікацією заявлених позовних вимог, застосувавши як ч.1 ст.670 ЦК, так і ч.2 ст.693 цього Кодексу та визначаючи прострочене грошове зобов`язання Відповідача як зобов`язання з повернення суми попередньої оплати (абз. 1 зверху стр.13 переглядуваного рішення).
30.1. Колегія апеляційного суду відмічає, що можливість виникнення та висування покупцем вимоги про повернення сплаченої за товар грошової суми на підставі ч.1 ст.670 ЦК передбачає не тільки факт передачі продавцем меншої кількості товару (ніж встановлено в договорі), але й попередньої оплати такої непереданої частини товару та відмови переданого товару. Між тим, жодний з наданих Позивачем до матеріалів справи листів-вимог (а.с.67,68,70, 79-81) не містять не тільки жодних вказівок про відмову від переданої частини товару (7620л дизельного палива з загальної кількості 9500л за договором), але й обране покупцем безальтернативної вимоги саме щодо повернення коштів.
30.2. Можливість кваліфікації заявлених вимог за ч.2 ст.693 ЦК так само передбачає як встановлення факту непередачі продавцем товару у визначений строк, але й визначення умовами договору відхилення від встановленого ч.1 ст.692 цього Кодексу загального правила про наступну оплату товару – після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.
30.3. Апеляційний суд звертає увагу, що положення умов договору №150 від 08.05.2024 не тільки не визначають умов розрахунку покупця як попередня оплата, але й вказівками на оплату після отримання видаткової накладної (п.4.2. договору) та обов`язку сплачувати кошти саме за поставлений товар (п.6.4.1.договору) дозволяють стверджувати про застосовність загального правила ч.1 ст.692 ЦК:
- платіжні інструкції (а.с.27,30) в призначені платежу містять посилання на складені видаткові накладні (а.с.28,29,31), що визначені Позивачем як дотичні до спірних правовідносин, а тому визначають фактичну хронологію подій як первісне оформлення видаткової накладної сторонами (що є товаророзпорядчим документом у розумінні ч.1 ст.692 ЦК) та вже подальшу (а не попередню) оплату Покупцем;
- підписання сторонами таких накладних та опосередковане цим передання паливних талонів до здійснення відповідного розрахунку Позивачем зумовило за змістом п.п.5.4., 5.6 і 5.7 договору виникнення у останнього права власності на дизельне паливо, яке і є об`єктом продажу (а.с.20), а не нафта і дистиляти (бензин А-95), як помилково зазначив місцевий суд (абз.4 зверху стор.7 переглядуваного рішення).
30.4. Набуття Позивачем права власності на дизельне паливо внаслідок складання і підписання без зауважень товаророзпорядчих документів (видаткових накладних), отримання паливних талонів у світлі умов про самовивезення товару (п.5.3.) у визначеному місці (а.с.21,22), які згідно приписів інструкції Міністерства палива та енергетики України №281/171/578/155 від 20.05.2008 опосередковують право на фізичне отримання палива на відповідній АЗС, дають у сукупності підстави для висновку про виконання Відповідачем як продавцем обов`язку з передачі товару у розумінні п.2 ч.1 ст.664 ЦК, тоді як місцевий суд помилково оцінював виконання цього обов`язку у світлі умов п.1 ч.1 цієї норми. 
30.5. Наразі, виконання Відповідачем обов`язку з передачі товару у власність Позивача, яке не тільки не спростовано останнім (набуття права власності), але й підтверджується власним звітом Позивача як замовника за договором про закупівлю (а.с.119, 120), на що слушно звернув увагу Відповідач та проігнорував місцевий суд (хоча означена обставина зумовлює застосовність принципу «заборони суперечливої поведінки», як складового аспекту згадуваної місцевим судом добросовісності), об`єктивно унеможливлює існування умов для застосування приписів ч.1 ст.670 та ч.2 ст.693 ЦК, тим більше, що оплату було здійснено Покупцем після набуття права власності на товар.
31. Враховуючи викладені у п.п.30.4. і 30.5. цієї постанови міркування та умови п.5.7. договору №150 від 08.05.2024, обов`язковість дотримання на яких ґрунтується на ст.629 ЦК, з моменту складання та підписання сторонами видаткових накладних і отримання Позивачем паливних талонів, сторони перебувають у правовідносинах зі зберігання 1880л дизельного палива (неотовареної за твердженням Позивача кількості із загального обсягу поставки за договором), що зумовлює застосовність положень ст.ст.936-955 ЦК, висновок про що узгоджується із ст.667 ЦК. Колегія апеляційного суду зазначає, що через різні/несумісні умови про приналежність права власності на товар і його переходу до контрагента один і той же товар не може бути одночасно і об`єктом продажу і об`єктом зберігання – відповідні правовідносини можуть бути лише хронологічно послідовними, адже за загальним правилом ст.658 ЦК об`єктом продажу може бути лише власне майно, тоді як за змістом ст.ст. 936,949 ЦК зберігач зберігає не власне майно, а майно поклажодавця – зберігання речей, визначених родовими ознаками (як у розглядуваному випадку), не змінює відповідної суб`єктної структури розглядуваних правовідносин. 
31.1. За таких обставин, стверджувана Позивачем неможливість отоварювання паливних талонів може розглядатися лише в контексті порушення Відповідачем як здобувачем приписів ст.949 ЦК, яка не застосовувалась місцевим судом.
31.2. Неповернення речі на вимогу поклажодавця за змістом ст.ст. 950, 951 та 953 ЦК зумовлює виникнення у останнього альтернативного права вимоги, яке підлягає судовому захисту та опосередковує такий спосіб:
- примушення до повернення майна зі зберігання (виконання обов`язку в натурі – передання 1880л дизельного палива), що як позовна вимога у межах цієї справи не заявлялась;
- відшкодування збитків у розмірі вартості втраченої речі (грошова вимога), що не тільки у межах цієї справи не заявлялось (хоча пред`явлено вимогу про стягнення коштів, через їх визначення як заборгованість з неповернутої попередньої оплати такі вимоги опосередковують інший у розумінні ч.2 ст.16 ЦК спосіб судового захисту/предмет позову), а тому за змістом ч.5 ст.269 ГПК не може бути змінено на стадії апеляційного перегляду, але й вимагає доведення Позивачем факту втрати дизельного палива, доказів чого не надано. 
31.3. Крім того, апеляційний суд також вважає недоведеним і стверджуваний Позивачем та встановлений місцевим судом факт неможливості отоварення паливних талонів щодо спірного залишку обсягу у 1880л дизельного палива, оскільки:
- надані Позивачем копії паливних талонів бренду «АВІАС» (а.с.71-75) ані за кількістю знаків ідентифікаційного номеру (12 цифр), ані за порядковими номерами (16 цифр, визначені у специфікації – а.с.29), ані невизначеністю терміну їх дії згідно умов п.5.1. договору не вказують про їх надання саме Відповідачем у спірних відносинах і така обставина останнім за змістом відзиву через вказані міркування заперечувалась (а.с.119);
- беручи до уваги, що фізичне отримання дизельного палива Позивачем на відповідний АЗС і за умовами договору №150 від 08.05.2024, і згідно приписів згадуваної місцевим судом інструкції Міністерства палива та енергетики України №281/171/578/155 від 29.05.2008 передбачає надання/пред`явлення належних паливних талонів (що у розглядуваному випадку опосередковувало б вимогу Поклажедавця про повернення власного палива зі зберігання Відповідача), відсутність доказів такого пред`явлення отриманих від Відповідача паливних талонів бренду «БРСМ-НАФТА» (стверджувана останнім ідентифікація бренду за порядковими номерами талонів у специфікації (а.с.29) не спростована) унеможливлює доведеність неотоварювання талонів щодо 1880л палива як порушення з боку Відповідача;
- ані представлені Позивачем відомості ЗМІ стосовно мереж АЗС «АВІАС» та «ANP» (а.с.34-44), ані односторонні комісійні акти (а.с.45-66) з фотографіями спроб отоварювання паливних талонів «АВІАС» (а.с.71-75) не доводять неможливості отримання зі зберігання палива за талонами, визначеними у специфікації (а.с.29), тоді як відсутність доказів неможливості отримання зі зберігання палива за талонами, визначеними у специфікації (а.с.29), тоді як відсутність доказів неможливості отоварювання саме талонів, що надані Відповідачем, унеможливлює обґрунтованість претензій, тим більше, що як сам зазначає Позивач кількість не отоварених талонів у період з 21.01.2025 по 21.02.2025 знизилась з 2380л до 1880л дизельного палива.
32. Викладені вище міркування зумовлюють висновок про недоведеність Позивачем і не встановлення за наявними матеріалами справи всіх визначених у п.28 цієї постанови обов`язкових умов для задоволення позову, що у сукупністю із неправильним застосуванням місцевим судом норм матеріального права зумовлює необхідність скасування рішення в оскаржуваній частині з урахуванням нового – про відмову у задоволенні вимог про стягнення заборгованості в сумі 96046,4грн. та 3% річних в сумі 165,78грн. 
33. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду зумовлює перерозподіл судових витрат, здійснений місцевим судом, з їх віднесенням на рахунок Позивача, як і віднесення на нього витрат Відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 
Інших судових витрат (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України), пов`язаних з апеляційним розглядом, учасниками справи у порядку ч.1 ст.124 цього Кодексу до розподілу не заявляли.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл. на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/1509/25 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/1509/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» 96046,40 грн. заборгованості, 165,78 грн 3% річних, 2841,36 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог.
3. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/1509/25 залишити без змін.
4. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви віднести на рахунок Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер».
5. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер» (ЄДРПОУ 05492261,Адреса місця реєстрації: 08296, Київська область, Бучанський район, смт. Ворзель, вул. Європейська, 4Д; Адреса для листування: 04106, Київ, вул. Загорівська 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП», Полтавська обл. (шлях Київ-Харків, корпус 134 км, Пирятинський район, Полтавська область, 37043, код ЄДРПОУ 25392923) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3633,60 грн.
6. Постанова набирає сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.01.2026.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка 

Суддя О.А. Істоміна