Справа №551/850/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2025 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М., 
позивача ОСОБА_1 , 
її представника - адвоката Ковердяєвої Л.В., 
представника відповідача за довіреністю Паламара Д.О., 

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії ЕНА № 5492478 від 16 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, - 

в с т а н о в и в:

29 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 5492478 від 16 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Коваленком А.В. за частинами 5 і 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. та закриття провадження у справі.
В обґрунтування поданого позову, позивач послалася на те, що 16 серпня 2025 року відносно неї поліцейським СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції Коваленком А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5492478, в які зазначено, що вона 16 серпня 2025 року, о 02 год. 34 хв. по вул. Незалежності, 37 у с. Яреськи Миргородського району Полтавської області, керувала мопедом, який незареєстрований у встановленому порядку, а також без мотошолома, чим порушила п. 2.3 ПДР України, та вчинила правопорушення, передбачені частинами 5 і 6 ст. 121 КУпАП, в результаті чого на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. 
Зважаючи на те, що 16 серпня 2025 року вона ПДР України не порушувала, дії поліцейського є протиправними, а відтак винесе ним рішення підлягає скасуванню. Докази керування нею транспортним засобом відсутні. Вказана постанова співробітником поліції була винесена в салоні службового автомобіля без роз`яснення, належних їй, прав. 
Оригінал оскаржуваної постанови на місці події їй вручений не був, вона її отримала 18 серпня 2025 року в СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, тому просила поновити строк на її оскарження. 

Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не зафіксованого не в автоматичному режимі, залишено без руху.
Повідомлено позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків, шляхом надання документів, які підтверджують поважність причин пропуску строку для звернення до суду з позовом, сплату судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Позивачеві встановлено строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду ( а.с. 12 ). 

09 вересня 2025 року позивач звернулася до суду з заявою про усунення недоліків, поданої позовної заяви ( а.с. 15 - 30 ).

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року визнано поважною причину пропуску строку на оскарження постанови. Клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 5492478 від 16 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку з чим призначено до розгляду о 14 год. 00 хв. 07 жовтня 2025 року ( а.с. 31 ). 

02 жовтня 2025 року від представника відповідача Каліновської О.Г. на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого у задоволенні позову просила відмовити з огляду на його пред`явлення до неналежного відповідача ( а.с. 36 - 39 ).

Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року клопотання представника позивача - адвоката Ковердяєвої Л.В. задоволено, розгляд справи відкладено до 15 год. 30 хв. 05 листопада 2025 року ( а.с. 49 ). 

Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року клопотання представника позивача - адвоката Ковердяєвої Л.В. задоволено, замінено неналежного відповідача управління патрульної поліції в Полтавській області на належного - Головне управління національної поліції в Полтавській області. Ухвалено вважати, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії ЕНА № 5492478 від 16 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 02 грудня 2025 року ( а.с. 65 - 66 ). 

26 листопада 2025 року від представника відповідача Школяр Д.В., яка діє на підставі довіреності, надійшов відзив на позов, відповідно до якого у його задоволенні просила відмовити, зважаючи на те, що викладені у позові обставини повністю спростовуються відеозаписом безперервної відеофіксації події, за наслідком якої ОСОБА_1 правомірно притягнуто до відповідальності ( а.с. 80 - 83 ).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ковердяєва Л.В. просили позов задовольнити, вказуючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 мопедом і порушення правил дорожнього руху України. 

Представник відповідача за довіреністю Паламар Д.О. просив у задоволенні позову відмовити з огляду на його безпідставність. 

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Так, правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Судом встановлено, що 16 серпня 2025 року, о 02 год. 34 хв. по вул. Незалежності, 37 у с. Яреськи Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - мопедом марки « Honda Dio », без державного номерного знаку, який був незареєстрований у встановленому законом порядку, а також без мотошолома, чи порушила п. 2.3 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачені частинами 5 і 6 ст. 121 КУпАП.
Керуючись вимогами ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. 

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із частиною 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до підпункту «г» пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.
Вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення зафіксовано на відеозаписі з відеореєстратора та бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечувала факт керування, належним їй, мопедом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку без мотошолому. Більше то, вказувала, що транспортним засобом керувала після вживання спиртних напоїв. Поліцейським Коваленком А.В. , який представився та попередив про безперервну відеофіксацію події правопорушення, були роз`ясненні ОСОБА_1 , належні їй права та обов`язки, й запропоновано отримати копію постанови, суть якої роз`яснена, на що остання відмовилася.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). 
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. 
Патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи, згідно зі ст. 32 Закону «Про Національну поліцію», уповноважені зупиняти транспортні засоби при порушенні ними правил дорожнього руху, в разі очевидних технічних несправностей, наявності інформації про причетність водія до правопорушень та на інших підставах, встановлених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію», а також уповноважені притягати правопорушників до адміністративної відповідальності. 

Приписами статті 14 Закону України від 30.06.1993р. № 3353 "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. 

За змістом п.1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У пункті 1.1. ПДР України зазначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" регламентовано, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. 

За приписами п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. 

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи. 

У той же час, у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. 

Проте, позивачем, у даному випадку, не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові, а також доказів відсутності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. 

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі». 

З огляду на наведене, суд вважає, що постанова серії ЕНА № 5492478 від 16 серпня 2025 року винесена у відповідності з вимогами ст. 258, 280 КУпАП, які встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують. Факт вчинення правопорушення є доведеним поза розумним сумнівом. 

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 90, 241 -244, 246, 255, 295 КАС України суд, - 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії ЕНА № 5492478 від 16 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 02 січня 2026 року. 

Головуючий суддя: