Справа № 127/18032/25
Провадження № 2-а/127/147/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
у складі головуючого судді Бойко В.М.,
при секретарі Іщенко А.С.,
розглянувши адміністратративну справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Олійник Олександр Леонідович до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Олійник О.Л. звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ГБВ №259768 від 29.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.05.2025 ПОС СВГ ВП №2 Тульчинського районного відділу поліції капітан поліції Вознюк А.О. виніс постанову серії ГБВ №259768 по справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, за порушення ним ст. 151 КУпАП, в якій зазначено, що позивач самовільно зайняв житлове приміщення у будинку АДРЕСА_1 . Позивач вважає дану постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , на підставі п.п. З ст. 14 та ст. 27 Наказу МО України від 03.02.1995 № 20, КЕЧ Вінницького району видано ордер від 17.09.1999 № 46/1, згідно якого позивач та члени його сім`ї були вселені в 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , та повідомляє що постійно із сім`єю проживав в даній квартирі, Міністерством оборони України йому іншого житла не надано.
Разом з тим позивач зазначає що при винесені оскаржуваної постанови ПОГ СВГ ВП №2 Тульчинського районного відділу поліції Вознюком А.О., не надано позивачу права ознайомитись з доказами, подати докази, та повно і об`єктивно не досліджено обставини справи. На підставі вище викладеного просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ГБВ №259768 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 151 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
Ухвалою суду від 23.09.2025 замінено неналежного відповідача - Відділення поліції №2 Тульчинського районного відділу поліції ГНП у Вінницькій області, на належного - ГУНП в Вінницькій області.
01.10.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Орленко В.В. зазначив, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області заперечує у повному обсязі проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, та зазначає що поліцейський під час розгляду справи досліджує та оцінює усі наявні докази та обставини та на підставі них виносить відповідне рішення. Отже, на підставі наявних, на момент розгляду справи, доказів та встановлених обставин поліцейський достовірно встановив наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 151 КУпАП.
На підставі вище викладеного ГУНП просить залишити постанову, серії ГБВ № 259768 від 29.05.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 151 КУпАП, без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.
Разом з тим, 01.10.2025 стороною відповідача було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вапнярської селищно ради Тульчинського району Вінницької області, код ЄДРПОУ: 04325911, телефон: 04350-3-26-45, електронна пошта: vapn@vapnyarska-gromada.gov.ua, адреса: 24240, Вінницька область, Тульчинський район, селище Вапнярка, вулиця Незалежності, буд.140, суд розглянувши дане клопотання, вирішив в його задоволенні відмовити, оскільки позивач не оскаржує будь яких дій щодо Вапнярської селищної ради, разом з тим суд вважає що залучення третьої особи може потягнути за собою затягування розгляду справи.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, на адресу суду від представника позивача адвоката Олійника О.Л. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд розглянувши дане клопотання не вбачає підстав для його задоволення, оскільки призначена дата судового засідання була заздалегіть погоджена з представником позивача, а причини поважності відкладення вказані представником позивача суд не приймає до уваги. За вказаних обставин суд прийшов до висновку продовження розгляду справи у відсутність позивача та його представтавника.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали адміністративної справи у межах наданих суду документів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).
Відповідно до ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. 
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідальність за самоправне зайняття жилого приміщення, передбачена ст. 151 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання».
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно зі ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.
Ст. 151 КУпАП передбачено відповідальність за самоправне зайняття жилого приміщення у будинках державного або громадського житлового фонду чи фонду житлово-будівельних кооперативів.
Право громадян на одержання жилого приміщення закріплене у ст. 31 Житлового кодексу, яка встановлює, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (термінологія зазначеного Кодексу є застарілою, але він продовжує регулювати правові відносини у цій сфері). Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у цьому населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Громадяни самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку, а такі, що одружилися або влаштувалися на роботу у передбачених законом випадках до досягнення вісімнадцятирічного віку, - відповідно з часу одруження або влаштування на роботу. Інші неповнолітні (віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років) здійснюють право на одержання жилого приміщення за згодою батьків або піклувальників.
Відповідно до положень ст. 51-54 Житлового кодексу, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.
На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Право на отримання ордера має лише той громадянин, на прізвище якого він виписаний. При отриманні ордера повинні бути пред`явлені паспорти (свідоцтва про народження) або документи, що їх заміняють, на всіх членів сім`ї, включених в ордер, а також письмова згода повнолітніх членів сім`ї на переселення в надане житлове приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів з дня його видачі; Термін цей за наявності поважних причин може бути подовжений органом, що його видав. Після вселення в житлове приміщення ордер здається у відповідну житлово-експлуатаційну організацію.
Так, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
29.05.2025 ПОГ СВГ ВП №2 Тульчинського РВП капітан поліції Вознюк А.О. виніс постанову серії ГБВ №259768 по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за порушення ним ст. 151 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв житлове приміщення у будинку АДРЕСА_1 , якою притягнув позивача до адмініністративної відповідальності, і накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн. (а.с.7).
Згідно витягу №2025/007467396 від 05.06.2025 з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 з 04.04.2016 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 (а.с.10).
КЕЧ Вінницького району видано ордер ОСОБА_1 від 17.09.1999 № 46/1, згідно якого позивач та члени його сім`ї були вселені в 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .(а.с.11).
Згідно довідки КЕВ м.Вінниця від 12.08.2024 № 573/74 зазначено, що позивачу та членам його сім`ї в складі 4-х осіб, надано право на проживання в квартирі АДРЕСА_5 . (а.с.12). 
Також, дані обставини підтверджуються листом КЕВ м. Вінниця від 08.09.2021, № 573/3307, в якому зазначено, що позивач та члени його сім`ї в складі 4-х осіб були забезпечені постійним житлом від Міністерства оборони, а саме 3-х кімнатною квартирою АДРЕСА_6. (а.с.13).
Листом КЕВ м. Вінниця від 29.11.2010 № 2432 повідомлено, що у випадку, якщо ОСОБА_1 не використав право приватизації даного житла, він являється квартиронаймачем. (а.с.14).
Відповідно до довідки №41 від 29.04.2025 виданою КП «Вапнярський КПП» про те що у позивача за послуги з вивезення твердих побутових відходів станом на 29.04.2025 заборгованість відсутня. (а.с.15).
Згідно довідки КВЕП «Вапнярка водоканал» №102 від 30.04.2025 за зверненням ОСОБА_1 , щодо заборгованості по водопостачанню та водовідведенню за адресою АДРЕСА_7 повідомляють, що заборгованість за вищевказаними послугами відсутня. (а.с.16).
Відповідно довідки ТОВ «Енера Вінниця» ЦОК №21 в ОСОБА_1 по о/р НОМЕР_2 станом на 17.04.2025 заборгованості за спожиту електроенергію немає.(а.с.17).
Відповідно до довідки КП «Могилів - Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 26 від 22.01.2024 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_8 , станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Інвентаризація проведена, інвентаризаційна справа заведена на ОСОБА_1 , самочинне будівництво та переобладнання - відсутні. (а.с.18).
Загальна площа квартири - 80,2 кв.м., житлова площа - 53,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 18.01.2024, виданого на ім`я Позивача. (а.с.19-20).
Позивач з 1999 року був зареєстрований в даній квартирі, що підтверджується його паспортними даними, однак, наразі дана квартира позивачем не приватизована.
Вапнярська селищна ради Тульчинського району Вінницької області звернулася до ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області із листом у якому просить вжити заходів реагування щодо гр. ОСОБА_1 , який самоправно зайняв житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_8 . В обгрунтування листа зазначає, що вказана квартира перебуває у власності Вапнярської селищної ради та дозвіл на вселення до неї жодним особам не видавався. (а.с.69-70).
Вапнярською селищною радою надано копію листа адресованого ОСОБА_1 , згідно якого повідомляється про відсутність правових підстав у позивача для проживання у квартирі АДРЕСА_8 , зокрема відсутність відповідного ордеру та договору оренди та заявляється вимога про припинення незаконного використання даної квартири. (а.с.71-72).
За правилами ч.1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 КАС України встановлено що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.ст. 73, 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Вимогами ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Під час розгляду справи судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем доведено вину позивача у вчиненні правопорушення, при складанні протоколу будь-яких правопорушень судом не виявлено, стороною позивача не надано доказів поважності скасування постанови, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому останні задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,72,73,241-246 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Олійник Олександр Леонідович до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Відповідач: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, код ЄДРПОУ- 40108672, адреса: м.Вінниця, вул.Театральна, буд.10.
Повний текст судового рішення складено 12.01.2026 року.

Суддя: