Справа № 369/18005/24
Провадження № 2-адр/369/2/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
Іменем України
28.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши адміністративну справу № 369/18005/24 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :
25 жовтня 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Клочка Олександра Миколайовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3271447 від 15.10.2024 року (далі – Постанова), якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
09 січня 2026 року судом прийнято рішення у справі про задоволення позову:
14січня 2026 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем було подано Заяву про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів понесення витрат Позивача на професійну правничу допомогу (надалі – «Заява»). Позивач просив Суд першої інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат, які були понесені Позивачем на професійну правничу допомогу.
Позивачем на аркуші 6 Позовної заяви повідомлено Суд, що Позивач надасть докази понесення витрат на професійну правничу протягом п`яти днів, з дня винесення рішення у Справі у порядку ч.7. ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — «КАС України»)
Так, зокрема абзацами 1-2 ч.7. ст. 139 КАС України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1. ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
У частині 6 статті 120 КАС України вказано, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. 
Зважаючи на той факт що Рішення у даній справі прийнято 09 січня 2026 року, то встановлений абзацом 2 частини 8 статті 139 КАС України п`ятиденний строк подання доказів понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу починає свій перебіг з 10 січня 2026 року та закінчується 14 січня 2026 року, тобто Заява разом із доказами, подана в межах строків встановлених КАС України.
Суд, перевіривши доводи заяви та заперечень щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, приходить до наступного.
15 жовтня 2024 року між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Міжнародна рада адвокатів» було укладено Договір № 15/10/2024 про надання правової (правничої) допомоги (надалі – «Договір»).
У пункті 1.1. Договору зазначено, що Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу Замовнику щодо оскарження в суді Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 3271447 від 15 жовтня 2024 року складеної щодо Замовника, а Замовник зобов`язаний оплатити надані Послуги у порядку та строки обумовлені в даному Договорі.
У частині 3 статті 131-2 Конституції України зазначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. 
Частиною ч. 2 ст. 16 КАС України передбачено, що представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Тобто професійна правнича допомоги у суді надається виключно адвокатом.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частин 3-4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу, що від Відповідача не надійшло клопотання про зменшення судових витрат. 
Порядок розподілу судових витрат визначено ст. 139 КАС України. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, відповідно до ст.ст. 132, 134, 139 КАС України до судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, належать витрати на професійну правничу допомогу саме адвоката, які при задоволенні позову підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.
Згідно пункту 3.1. Договору правову (правничу) допомогу, що надається Виконавцем, Замовник оплачує в національній валюті України — гривні, на умовах передбачених п. 3.2. цього Договору.
Відповідно до пункту 3.2. Вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику за цим Договором, визначаються з урахуванням Додатку № 1 до Договору «Вартість правничої допомоги». Фактично надані Послуги фіксуються у Актах надання правничої допомоги (надалі — «Акти»), які підписуються Сторонами поетапно, протягом 3 (трьох) робочих днів після кожного фактичного надання Послуг. Вартість наданих Послуг оплачується Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця, що зазначений у реквізитах даного Договору, на підставі рахунку (рахунків) який (які) формуються Виконавцем у відповідності з Актами, наступними етапами:
3.2.1. При представництві інтересів Замовника у суді першої інстанції — протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня винесення рішення по суті справи, закриття провадження по справі, залишення позову без розгляду;
18 жовтня 2024 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем (АО «Міжнародна рада адвокатів») підписано Акт № 01 надання правничої допомоги (надалі — «Акт № 01») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 1 Акту № 01 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 2 (дві) години 00 хвилин, вартість якої складає 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок (ПДВ) Нуль гривень 00 копійок).
25 жовтня 2024 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем підписано Акт № 02 надання правничої допомоги (надалі — «Акт № 02») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 1 Акту № 02 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 6 (шість) години 30 хвилин, вартість якої складає 9 750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (ПДВ) Нуль гривень 00 копійок).
04 грудня 2024 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем підписано Акт № 03 надання правничої допомоги (надалі — «Акт № 03») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 1 Акту № 03 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 1 (одна) година 30 хвилин, вартість якої складає 1 750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (ПДВ) Нуль гривень 00 копійок).
14 січня 2026 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем підписано Акт № 04 надання правничої допомоги (надалі — «Акт № 04») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 1 Акту № 04 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 4 (чотири) години 30 хвилин, вартість якої складає 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок (ПДВ) Нуль гривень 00 копійок).
На підставі Актів № 01-04 Виконавцем сформовано та передано Замовнику для оплати Рахунок на оплату № 01 від 14 січня 2025 року, на суму 18 000,00 грн (надалі — «Рахунок»). Рахунок Позивачем станом на день подання даної заяви не оплачено, у зв`язку з тим, що у відповідності до пункту 3.2.1. Договору оплата здійснюється протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня винесення рішення по суті справи, тобто строк оплати Рахунку починає свій перебіг з 10 січня 2026 року та закінчується 29 січня 2026 року. 
Пунктом 1 частини 2 статті 134 КАС України надано право Позивачу на компенсацію не тільки сплачених витрат на професійну правничу допомогу, але й витрат, які підлягають сплаті, та зважаючи на той факт, що докази сплати станом на день подання даної Заяви відсутні, оскільки законодавством визначений 5-тиденний строк надання таких доказів, з дня винесення Постанови, а строк оплати Рахунку не закінчився (до 29.01.2026 року), тому є всі підстави для компенсації витрат Позивача, які останній несе у майбутньому.
У ДОДАТКОВІЙ ПОСТАНОВІ У СПРАВІ № 9901/350/18 ВІД 12 ВЕРЕСНЯ 2019 РОКУ ВЕЛИКА ПАЛАТА ВЕРХОВНОГО СУДУ СФОРМУВАЛА НАСТУПНУ ПРАВОВУ ПОЗИЦІЮ:
«Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги…
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами…
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву…
Так, представником ОСОБА_1 - Попковим П. О. на підтвердження понесених витрат додано до заяви, зокрема, АКТ від 6 червня 2019 року № 05-554 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 22 грудня 2016 року № 01/16…
Водночас Велика Палата Верховного Суду констатує, що обов`язок доведення неспівмірності та можливого зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зокрема щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу ВРУ у розмірі 10 000 грн, покладається на відповідача (пункт 3 акта).
Разом з тим ВРУ аргументів та доказів такої неспівмірності Великій Палаті Верховного Суду не надала, тому ці витрати позивача підлягають стягненню у повному обсязі…».
ТІЄЇ Ж ДУМКИ, ЩОДО МОЖЛИВОСТІ СТЯГНЕННЯ ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ, ЯКІ НЕ ОПЛАЧЕНІ НА МОМЕНТ ВИНЕСЕННЯ РІШЕННЯ, ДІЙШЛА Й ОБ`ЄДНАНА ПАЛАТА ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ СУДДІВ КАСАЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ У ПОСТАНОВІ ВІД 03 ЖОВТНЯ 2019 РОКУ, СПРАВА № 922/445/19, А САМЕ:
«Однак об`єднана палата не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового стягнення спірних витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що ухвалюючи рішення і постанову у справі в оскарженій частині (щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу) суди допустили неправильне застосування норм процесуального права, зокрема статті 126 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття судами попередніх інстанцій незаконних судових рішень у відповідній частині.
Так, господарські суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, ТАК І ТІЄЇ, ЩО ЛИШЕ ПІДЛЯГАЄ СПЛАТІ (БУДЕ СПЛАЧЕНА) ВІДПОВІДНОЮ СТОРОНОЮ АБО ТРЕТЬОЮ ОСОБОЮ.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)…
Таким чином, ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований судами факт надання адвокатом Максименком А. Ю. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.11.2011 № 1114, довіреність від 14.01.2019) професійної правничої допомоги у цій справі у суді першої інстанції на спірну суму (35 000,00 грн), об`єднана палата дійшла висновку, що рішення і постанову у справі слід скасувати у частині відмови у стягненні з відповідача 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та прийняти у зазначеній частині нове рішення, згідно з яким стягнути з відповідача на користь позивача 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Отже, наведені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій у зазначеному випадку положень глави 8 Господарського процесуального кодексу України, якими унормовано інститут судових витрат, підтверджено матеріалами справи».
Зазначені вище норми Господарського процесуального кодексу України збігаються з нормами КАС України.
КРІМ ТОГО, У СВОЇХ РІШЕННЯХ ПРОТИ УКРАЇНИ, ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД З ПРАВ ЛЮДИНИ ВИСЛОВИВСЯ, ЩОДО МОЖЛИВОСТІ СТЯГНЕННЯ ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ, ЯКІ НЕ ОПЛАЧЕНІ НА МОМЕНТ ВИНЕСЕННЯ РІШЕННЯ СУДОМ, НАСТУПНИМ ЧИНОМ:
У пункті 115 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бєлоусов проти України» вказано, що «… хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)».
Пунктом 99 Рішення Європейського суду з прав людини «Родзевілло проти України» було визначено, що «…хоча заявник ще не оплатив надану йому правову допомогу, з документів вбачається, що він зобов`язаний сплатити за неї згідно з договором. Як випливає з матеріалів справи, п. А. Крістенко готував зауваження від імені заявника, а тому має право вимагати винагороду згідно з договором. Відповідно Суд вважає, що зазначені витрати було «фактично зазнано» (див., наприклад, рішення у справі «Бєлоусов проти України»».
З викладених правових позицій Великої палати Верховного суду, Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду та Європейського суду з прав людини можна зробити висновок, що:
1) Договір про надання правової допомоги, в якому визначено вартість робіт, та акт виконаних робіт, в якому конкретизовано (детально описано), які саме роботи виконано (послуги надано) є достатніми документами, які підтверджують надання професійної правничої допомоги.
2) Обов`язок доведення неспівмірності та можливого зменшення витрат на професійну правничу допомогу покладається на Відповідача.
У відповідності з Актами правнича (правова) допомога за Договором Замовнику надавалася наступними особами: адвокатом Бітківським Володимиром Михайловичем, який витратив 14 (чотирнадцять) годин 30 (тридцять) хвилин для надання професійної правничої допомоги Позивачеві за Договором. 
Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності з Актами, які Позивач вже фактично понесе у майбутньому та які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача складає 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Абзацами 1-2 ч. 7 ст. 129 КАС України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як встановлено, стороною Позивача дотримано норми ст. 129 КАС України щодо подання відповідних доказів.
За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах суд приходить до переконання, що стороною Позивача в силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України доведено реальність витрат на правову допомогу, у зв`язку з розглядом справи, розмір яких Суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.
Суд звертає увагу, що від Відповідача не надходило клопотання про зменшення судових витрат.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Керуючись ст. 252 КАС України, суд —
ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Бітківського В.М., подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ернста, буд. 3; ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 28.01.2026 року.

Суддя          А.В. Янченко