БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.10.2025 
Справа № 497/2238/24 
Провадження № 2-а/497/2/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2025 року  Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кравцової А.В.,
при секретарі судового засідання Георгієва А.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
відповідача інспектора Болотова І.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград адміністративну справу з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Болотова Ігоря Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області,
ВСТАНОВИВ:
24.09.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним уточненим адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії ЕНА№2994343 від 06.09.2024року, якою його, позивача, поліцейським Болотовим І.М. було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП (справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).
Позивач, стверджуючи, що не скоював зазначеного у постанові правопорушення, вважає, що вказана вище постанова є незаконною та має бути скасована, оскільки не відповідає вимогам закону, ухвалена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій його, позивача. Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому ухвалена постанова підлягає скасуванню.
15.09.2025р. представником відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області було надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі.Де зазначено,що у справі зібрано достатньо доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення.Рапорт поліцейського містить опис конкретних обставин: дату, час, місце зупинки авто, констатацію того, що позивач керував із вимкненими ближнім світлом фар у світлу пору доби, та посилання на п.9.8 ПДР.До відзиву приєднано фотознімки з камери службового автомобіля, які наочно демонструють: на одному з кадрів чітко видно автомобіль позивача збоку/спереду без «освітлення фар. Ці матеріали підтверджують фактичне невикористання світла(відсутній характерний відблиск фар на дорогах). Таким чином, сукупність доказів (рапорт інспектора, фотоматеріали відеофіксації та самі зафіксовані обставини) однозначно вказують на наявність статті правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а не на її відсутність.Позивач же на підставі наведених доказів фактично не заперечує: його заперечення ґрунтуються лише на тлумаченні норми, а не на запереченні того, що саме його зупинили та оформили за цією подією.Отже, ґрунтуючись на вищезазначеному, відповідач встановив, що позивач дійсно порушив п.9.8 ПДР (обов`язкове увімкнення фар поза містом), що підтверджено нормами чинного законодавства та доказами. Правильне застосування санкції за це правопорушення - ч.2 ст.122 КУпАП. Відтак позов є надуманим, нічим не підтвердженим та таким, що не підлягає задоволенню.
У судовому засіданні позивач, підтримавши вимоги позову, просив їх задовольнити, посилаючись на мотиви та факти, що зазначені у позові, та пояснив суду, що ним не вчинялось адміністративного правопорушення, стверджував, що він постанова пр притягивання його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, тому що поліцейським не лише не було надано належні докази адміністративного правопорушення, а й невірно кваліфіковано дії , про що можна зробити висновок про наявність упередженого ставлення при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП. 
Відповідач - інспектор поліції Болотов І.М. у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі, надав суду докази: фотоматеріали відеофіксації та самі зафіксовані обставини, а саме чітко видно автомобль позивача збоку/спереду без освітлення фар,що підтверджують фактичне невикористання світла (відсутній характерний відблиск фар на дорогах.
Відповідач представник Головного управління Національної поліції в Одеській області та представник треті особи Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області, у судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч.1ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.09.2024р. поліцейським Боловим І.М. було ухвалено постанову серії ЕНА№2994343 про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, штрафу - в розмірі 510грн. - за ст.122ч.2 КУпАП за те, що позивач керував автомобілем, Volkswagen Transporter номерним знаком НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом,чим порушив вимоги п.9.8.ПДР України .
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України"Продорожнійрух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306(зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України«Про дорожнійрух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п.1.3ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За приписами п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно доп.9.8.Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Частина 2 ст.122КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КпАП Україниорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідженими матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 06.09.2024 о 16:39 по дорозі Т16-32 10 км керував автомобілем Volkswagen Transporter д/н НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом,чим порушив вимоги п.9.8.ПДР України ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8.Правил дорожньогоруху України.
Як вбачається із відеозапису наданого відповідачем, Болотовим І.М. чітко видно автомобіль позивача збоку/спереду без освітлення фар,що підтверджують фактичне невикористання світла (відсутній характерний відблиск фар на дорогах.
Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Позивач реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Крім того, судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що його дії працівником поліції кваліфіковано невірно, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому його дії слід було кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, яка передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожньогоруху та тягне за собою попередження.
З цього приводу суд зазначає, що згідно п.1.10 ПДР, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.
Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.
Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.
Правило п. 9.8. Правил фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п. 9.1. Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.
Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 цього Кодексу, як вважає позивач.
Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.05.2018 (справа №726/786/17) та від 07.02.2018 (справа №285/1619/17).
Згідно ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Встановивши вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №2994343 від 06.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих іполіцейському, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд

ухвалив: 
Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Болотова Ігоря Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги з дотриманням вимог ст.296 ЦПК України до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 13.10.2025 року.

Суддя А.В. Кравцова