КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 758/5184/24 Головуючий у суді першої інстанції -Якимець О.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1841/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Новак Наталією Юріївною на додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавицька 7/10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року позов ОСББ «Щекавицька 7/10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.
Стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( на користь ОСББ «Щекавицька 7/10» заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку у розмірі 60 187 (шістдесят тисяч сто вісімдесят сім) гривень 84 копійки, яка складається із заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 50292,00 гривень, інфляційних втрат у розмірі 7 912,41 гривень, 3% річних у розмірі 1983, 43 гривень.
Стягнуто з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Щекавицька 7/10» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 50 копійок, з кожного.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року стягнути з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Щекавицька 7/10» витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, по 3000,00 грн з кожного.
Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2  подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу.
У апеляційній скарзі вказує, що Місцевий суд допустив порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення разом з відповідними доказами була подана позивачем поза межами процесуального строку, встановленого законом. 
Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивач у встановлений строк не скористався.
За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 80 443,81 грн. При цьому, у межах даного апеляційного провадження оскаржується лише додаткове рішення суду про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою позивач не порушував питання про стягнення витрат на правову допомогу.
Разом з цим, під час розгляду справи у суді першої інстанції, 01 липня 2024 року між позивачем та адвокатом Чернієнко О.Г. укладено договір про надання правової допомоги №01-07/24.
Вперше про витрати позивача на правничу допомогу із долученням попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу адвокат Чернієнко О.Г. заявила у додаткових поясненнях, поданих до суду 10 липня 2024 року.
Докази на підтвердження понесених витрат, зокрема, акт прийому-передачі робіт (надання послуг) подано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення - 04 вересня 2024 року.
Частиною 8 ст. 141 ЦКП України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позов був заявлений позивачем в квітні 2024 року.
Рішення Подільського районного суду міста Києва по суті заявлених вимог у даній справі ухвалено 25 липня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін.
01 серпня 2024 року представниця позивача - адвокат Чернієнко О.Г. направила до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу разом з доказами понесення таких витрат.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 серпня 2024 року вказану заяву було повернуто заявниці.
04 вересня 2024 року представниця позивача - адвокат Чернієнко О.Г. повторно направила до суду заяву про ухвалення додаткового рішення аналогічного змісту. За наслідками розгляду вказаної заяви суд ухвалив оскаржуване додаткове рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19, пункт 53 Постанови) зробила висновок про те, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 у справі № 817/1889/17.
Отже, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат разом з доказами понесення витрат на правничу допомогу, подана представником позивача зі спливом строків, передбачених положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи що сторона позивача була обізнана про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
При цьому, у вказаній заяві представниця позивача зазначала, що повторно звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення після усунення обставин, що стали підстави для повернення заяви, поданої вперше.
Однак, представниця позивача - адвокат Чернієнко О.Г. не заявляла клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, що недодержання процесуальних строків на подання доказів щодо витрат на правову допомогу має наслідком залишення відповідної заяви без розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що додаткове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви про стягнення судових витрат без розгляду, оскільки докази понесених судових витрат було подано поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України і клопотання про поновлення пропущеного строку заявником не було заявлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Керуючись статтями 141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Новак Наталією Юріївною задовольнити частково.
Додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року скасувати.
Заяву представниці Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавицька 7/10» адвоката Чернієнко Оксани Григорівни про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов 

Т.О. Невідома