Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Справа№200/156/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:
визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачеві з 01 січня 2026 року пенсії у зниженому розмірі з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778, а також обмеження пенсії максимальним фіксованим розміром;
зобов`язання відповідача виплатити позивачеві пенсію з 01 січня 2026 року у повному нарахованому розмірі без урахування обмежень (коефіцієнтів), встановлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778, та без обмеження максимальним фіксованим розміром, а також з урахуванням фактично виплачених сум. 
Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю виплати пенсії з 01 січня 2026 року із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778. 
Крім того, вважає протиправним застосування до пенсії обмеження на підставі частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
03 лютого 2026 року відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у позові з підстав того, що положення статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року № 1778 є чинними, а тому застосування коефіцієнтів зменшення є правомірним. 
Крім того, відповідач зазначив, що обмеження максимального розміру до пенсії позивача не застосовувалися.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.
З 2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
За рішенням суду пенсію особі перераховано та встановлено її розмір на 01 грудня 2025 року в сумі 38 684, 45 грн (протокол від 01 грудня 2025 року).
З 01 січня 2026 року розмір пенсії підвищився до 38 848, 25 грн, оскільки збільшився розмір надбавки до пенсії «інвалід війни 2 групи» до 1 038 грн (протокол від 28 січня 2026 року). 
Крім того, з 01 січня 2026 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року № 1778 відповідачем застосовано коефіцієнти до суми пенсії, що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, а саме до 12 734, 45 грн (38 684, 45 грн – 25 950 грн (10 розмірів прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2026 року). 
Наведені розрахунки, що підтверджуються протоколом від 01 лютого 2026 року, свідчать, що при визначенні суми перевищення відповідач застосував розмір пенсії, визначений станом на 01 грудня 2025 року, а не збільшений з 01 січня 2026 року.
Тобто з 01 січня 2026 року відповідач нарахував пенсію у розмірі 38 848, 25 грн, але її не враховував. 
За результатами застосування понижуючих коефіцієнтів до суми перевищення розмір пенсії, призначеної до виплати з 01 січня 2026 року, склав 30 808, 34 грн (25 950 грн + 4 858, 34 грн (1 297, 50 (2595 х 0,5) + 2 076 (2595 х 2 х 0,4) + 1 484, 84 грн (4 949, 45 (12 734, 45 - 2 595 - 2595 х 2)). 
Проте за скрином мобільного банківського додатку, доданого позивачем до позову, 05 січня 2026 року позивачеві виплачено пенсію в розмірі 30 245, 84 грн, а не 30 808, 34 грн. 
Підстави виплати пенсії в розмірі 30 245, 84 грн відповідачем не визначено, додані до відзиву протоколи не відображають, що відповідач зменшив розмір пенсії до 30 245, 84 грн. 
За характером зменшення можна стверджувати, що частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на яку посилається позивач, до розміру пенсії не застосовувалася.
Проте, оскільки таке зменшення є необґрунтованим та безпідставним, то його слід вважати протиправним. 
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного. 
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають право на пенсію за цим законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі – Закон № 2262-ХІІ).
За частиною третьою статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року № 4695-IX (далі – Закон № 4695-IX) установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану в Україні пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України […] , «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», […] (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. 
На виконання цієї норми прийнято постанову Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778 (далі – постанова № 1778), яка набрала чинності з 01 січня 2026 року.
Пунктом 1 постанови № 1778 установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України […] , «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», […] (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Таким чином, положеннями статті 30 Закону № 4695-IX та постанови № 1778 фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом № 2262-XII, що, у свою чергу, суперечить приписам статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, який є спеціальним у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб.
Отже, застосування при перерахунку розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, положень статті 30 Закону № 4695-IX та постанови № 1778, якими передбачено виплату пенсій із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
При виборі і застосуванні норм права судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07 жовтня 2025 року у справі № 380/3358/25, від 16 грудня 2025 року у справі № 140/2813/25 тощо.
Враховуючи, що судом, окрім застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлено інше необґрунтоване та безпідставне зниження розміру виплаченої пенсії, нарахованого з 01 січня 2026 року в сумі 38 848, 25 грн, то з метою ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачеві з 01 січня 2026 року пенсії у неповному нарахованому розмірі, у тому числі з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778. 
Оскільки обмеження пенсії максимальним фіксованим розміром матеріалами справи не підтверджується, то позов у цій частині задоволенню не підлягає. 
Похідна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача виплатити позивачеві пенсію з 01 січня 2026 року у повному нарахованому розмірі, у тому числі без урахування обмежень (коефіцієнтів), встановлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778, та з урахуванням фактично виплачених сум. 
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2026 року пенсії у неповному нарахованому розмірі, у тому числі з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) пенсію з 01 січня 2026 року у повному нарахованому розмірі, у тому числі без урахування обмежень (коефіцієнтів), встановлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778, та з урахуванням фактично виплачених сум. 
В іншій частині позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 04 лютого 2026 року. 

Суддя Ю.М. Льговська