Номер провадження: 33/813/215/26
Номер справи місцевого суду: 522/24815/25 
Головуючий у першій інстанції Кривохижа Ю.А. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2025 року,
в с т а н о в и в :
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюПриморського районного суду м. Одеси від 26.11.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850,0 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2025 року, зазначаючи, що судом першої інстанції не перевірені обставини вчинення ДТП та дані, які мають значення для справи. Скаржником стверджувалося, що 26.10.2025 року він їхав по велосипедній доріжці у бік Італійського бульвару в м. Одесі, не порушуючи ніяких правил дорожнього руху. Натомість, автомобіль «OPEL MEGA», д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований за чотири метри від пішохідного переходу та в подальшому рушив з місця та пересік подвійну сумісну смуху, чим перекрив йому рух по велосипедній доріжці, він почав гальмувати, але не встиг остаточно загальмувати та врізався в автомобіль «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_1 , та перелетів через свій велосипед та автомобіль «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_1 . Після того, як він оговтався від падіння, викликав поліцію та карету швидкої допомоги. З огляду на викладене, зауважує, що ДТП 26.10.2025 року сталося не з його вини, а з вини водія автомобіля та будь-яких доказів вини  ОСОБА_1 в матеріалах справи не міститься.
Також, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що не приймав участі у розгляді справи, оскільки судових повісток не отримував. Про дату та час судового засідання дізнався з офіційного сайту «Судова влада України» та 24.11.2025 рокузвернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак судом заява не була задоволена та справа розгляну та без 
його участі. 

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Дослідивши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Оскаржувану постанову ухвалено судом першої інстанції 26.11.2025 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 . Будь-яких доказів належного повідомлення особи про дату, час та місце судового засідання матеріали справи не містять.
З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови суду отримано ОСОБА_1 02.12.2025 року, згідно розписки останнього про отримання, наявної в матеріалах справи (а.с. 13) та підтверджує посилання скаржника в апеляційній скарзі щодо підстав пропуску строку апеляційного оскарження.
Таким чином, з огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що, враховуючи дату отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності – 02.12.2025 року, та дату звернення особи до суду із апеляційною скаргою – 10.12.2025 року, скаржником фактично було дотримано десятиденний строк на оскарження, тому апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 та 
переглянувши відеозапис «Безпечного міста» в момент ДТП, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи свідчать про порушення особою п. 2.3 б ПДР України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені ст. 251 КУпАП. 
Так зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди можна встановити напрямок руху транспортного засобу та місце зіткнення. Вказані вище докази, на думку суду першої інстанції, узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу ст. 251 КУпАП вважається належним доказом цього.
Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання судом першої інстанціях в повній мірі вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесення законної та обґрунтованої постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494686 ОСОБА_1 26.10.2025року близько 14 год 40 хв в м. Одесі на площі Старосінній, 1А, корпус 1, керував велосипедом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «ОРЕL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП, автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим ОСОБА_1 порушив п.2.3.б ПДР України за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
За положеннями ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України). 
Зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу вбачається, що останнім порушено п. 2.3.б ПДР України, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
В якості додатків до протоколу долучено схему місця ДТП, з якої вбачається в свою чергу місце розташування транспортних засобів та безпосередньо місце зіткнення. Згідно письмових пояснень потерпілого – ОСОБА_3 останній повідомив, що в день складення протоколу зупинився біля автовокзалу зустріти маму та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, рухаючись на велосипеді зі швидкістю, в`їхав в його машинку, яка не рухалася.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджується, що автомобіль «OPEL MEGA», д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований за чотири метри від пішохідного переходу та в подальшому рушив з місця та пересік подвійну сумісну смуху, чим перекрив йому рух по велосипедній доріжці, він почав гальмувати, але не встиг остаточно загальмувати та врізався в автомобіль 
«OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_1 , та перелетів через свій велосипед та автомобіль «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_1 .
Натомість наведені твердження скаржника спростовуються долученими безпосередньо особою, яка притягується до адміністративної відповідальності до матеріалів справи відеозаписом, з якого в свою чергу не вбачається руху вказаного транспортного засобу потерпілого – ОСОБА_3 перед зіткненням з велосипедом ОСОБА_1 , що відповідно підтверджує наведені останнім в письмових поясненнях обставин подій, а саме, що на момент настання ДТП його авто не перебувало в русі та було припарковано біля автовокзалу. Натомість, з даного відео також вбачається, що ОСОБА_1 , рухаючись на велосипеді, будь-яких дій спрямованих на уникнення настання ДТП пригоди не вчинялося та останній допустив зіткнення з транспортним засобом потерпілого, котрий був припаркований, при цьому водій якого (потерпілий – ОСОБА_3 ) знаходився біля транспортного засобу, що також спростовує посилання скаржника про рух даного авто, що на його думку, було причиною ДТП. Відповідно, з наведеного в сукупності вбачається порушення ОСОБА_1 п. 2.3б ПДР України, про порушення якого зазначено безпосередньо в протоколі.
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.
За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені скаржником доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновку суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - задовольнити.
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 -залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Комлева