ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
12 січня 2026 року (12:30)	Справа № 280/8910/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б; код ЄДРПОУ 20490012), Пенсійного фонду України (01041, м.Київ, вул. Бастіонна, буд.9, код ЄДРПОУ 00035323), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
09.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач 1), Пенсійного фонду України (далі – відповідач 2), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. №52959 від 23.10.2025) просить суд: 
1) визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови у врахуванні вибору позивачем періодів для виключення при обчисленні пенсії;
2) зобов`язати відповідача 1 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з дати первинного звернення (02.01.2025) з урахуванням виключення: 53 місяців з найнижчими коефіцієнтами (10% страхового стажу), періоду з 01.07.2000 по 01.01.2005 (крім вигідних місяців), періодів карантину: 03.2020-01.2021 та 06.2021-09.2022;
3) зобов`язати відповідача 2 провести виплату різниці у розмірі пенсії, що утворилась внаслідок заниженого нарахування, за весь минулий час з 19.10.2024 по день ухвалення рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач 02.01.2025 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії, в якій зазначив вимоги щодо її обчислення відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виключити з розрахунку: період з 01.07.2000 по 01.01.2005 (як додатково дозволений для виключення понад 10% стажу); періоди карантину: з 01.03.2020 по 31.01.2021 (11 місяців) та з 01.06.2021 по 30.09.2022(11 місяців) як додатково дозволені для виключення понад 10% стажу; 53 місяці з найнижчими коефіцієнтами заробітної плати (10% стажу). В подальшому, 03.01.2025 позивач звернувся до ПФУ із заявою про зміну правовідносин і з вимогою реалізувати своє право, передбачене ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та визначив періоди, які необхідно виключити з розрахунку заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема: період з 01.07.2000 по 01.01.2005, періоди карантину з 01.03.2020 по 31.01.2021 (11 місяців) та з 01.06.2021 по 30.09.2022 (11 місяців); 53 місяці з найнижчими коефіцієнтами заробітної плати (10% стажу). Однак, пенсію позивачу було нараховано без врахування вимог та із застосуванням середніх показників заробітної плати за 2021-2023 роки. 13.01.2025 позивач повторно звернувся до ПФУ з вимогою провести перерахунок пенсії відповідно до його вимог. Так, 25.02.2025 позивачу проведено перерахунок за 2022-2024 роки, однак знову без врахування права позивача на вибір періодів виключення. 27.01.2025 позивач втрете звернувся до ПФУ, де чітко визначив конкретні місяці, які підлягають виключенню. У відповіді позивач отримав відмову, з формулюванням: «Наведений Вами розрахунок оптимізації не відповідає нормам чинного законодавства». Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що суперечить приписам ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також порушує конституційне право позивача на соціальний захист. Зазначає, що тексті абз. 3 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає вимоги, що виключені 60 місяців повинні бути саме «підряд». Навпаки, абзац 3 ст. 40 чітко визначає: «за вибором особи... виключаються періоди до 60 календарних місяців...», ключове «за вибором особи». Таким чином, позивач може обирати вибірково, самостійно визначати будь-які періоди які підлягають виключенню з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії. Разом з цим, зазначає, що численна судова практика підтверджує право пенсіонерів самостійно визначати періоди для виключення. Зауважує, що лист Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного Фонду України від 20.12.2004 №030-546-6, на який посилаються працівники Пенсійного фонду має роз`яснювальний характер і не є нормативно-правовим актом, тому не може звужувати обсяг прав, визначених законом. Таким чином, дії відповідача порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки призначена пенсія була обчислена неправильно через ігнорування вибору позивача періодів виключення. З урахуванням зазначеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
31.10.2025 до суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 54815), в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. Зокрема зазначає, що заяву позивача від 02.01.2025 про призначення пенсії за віком в порядку екстериторіальності було розглянуто ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. 16.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, яке за належністю було розглянуто Головним управлінням. Листом від 20.01.2025 №992-857/О-02/8-0800/25 позивача повідомлено, що в порядку екстериторіальності його заяву від 02.01.2025 та подані документи були розглянуті ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, з 20.10.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV). При обчисленні пенсії позивачу було враховано заробітну плату за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 30.09.2024 (за даними реєстру застрахованих осіб). Відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону №1058-IV із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії, виключено (оптимізовано) заробіток за 53 місяці підряд за період з 01.12.2000 по 30.04.2005, як період з найменшим заробітком, що становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, та додатково за його заявою виключено 23 місяці (понад 10 відсотків) з 01.03.2020 по 31.01.2021 та з 01.06.2021 по 31.10.2022 - період страхового стажу під час карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Після оптимізації заробітну плату обчислено з урахуванням 210 місяців заробітної плати. Отже, ГУ ПФУ в Запорізькій області не вчиняло жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно виключення (оптимізації) заробітку позивача за період з 01.07.2000 по 30.09.2024. Разом з цим, зазначає, що закріплена у нормі ст. 40 Закону №1058-IV можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії. Отже, позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 20.10.2024 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. За матеріалами пенсійної справи пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу 44 роки 06 місяців 28 днів (534 місяці). Заробітну плату обчислено за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2024. Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 40 Закону №1058-IV із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії виключено (оптимізовано) заробіток підряд за 53 місяці за період з грудня 2000 року по квітень 2005 року, як період з найменшим заробітком, що становить 10 відсотків тривалості страхового стажу. Додатково виключено період страхового стажу під час карантину з березня 2020 року по січень 2021 року та з червня 2021 року по жовтень 2022 року (23 місяці). Після оптимізації індивідуальний коефіцієнт заробітку збільшився з 1,55841 до 1,69982. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно з нормами чинного законодавства України, отже підстави для задоволення вимог позивача відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Ухвалою суду від 04.11.2025, залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 
Відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду не надходив. 
07.11.2025 до суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 55958), в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. Зокрема зазначає, що відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 (далі – Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Згідно з п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.01.2015 за №41/26486, до функцій управлінь у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь віднесено призначення (перерахунок) та виплата пенсій. Таким чином, органом, уповноваженим здійснювати призначення, перерахунок та виплату пенсії, є відповідне територіальне управління Пенсійного фонду України. Повноваження Пенсійного фонду та головних управлінь Пенсійного фонду щодо виплати пенсій розмежовані наступним чином: - Пенсійний фонд забезпечує фінансування виплати пенсій за виплатними документами, сформованими головними управліннями Фонду в областях та місті Києві. Централізоване перерахування коштів (фінансування) не є персоналізованим, не передбачає індивідуального визначення суми виплати кожному одержувачу та лише спрощує процедуру проходження коштів від Фонду до банку (пошти); - головні управління Пенсійного фонду в областях та місті Києві здійснюють виплату пенсій шляхом обчислення розмірів пенсійних виплат кожному одержувачу, а також оформлення, підписання в установленому порядку та подання АТ “Укрпошта” або уповноваженим банкам виплатних документів. Функції з виплати пенсій є дискреційними повноваженнями головних управлінь Пенсійного фонду. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України “Про звернення громадян”, з урахуванням положень Закону №1058 та Порядку №22-1, оскільки розгляд вимоги заявника здійснити перерахунок пенсії належить до повноважень органу, що призначає пенсію, за місцем перебування заявника на обліку як одержувача пенсії, листами Пенсійного фонду України від 03.01.2025 вих. №391-341/О-03/8-2800/25 та від 16.01.2025 вих. № 2228-2172/О-03/8-2800/25 звернення направлено за належністю для розгляду до ГУ ПФУ в Запорізькій області. На звернення позивача від 27.01.2025, що надійшла на електронну адресу ПФУ (вх. №4521/О-2800-25 від 28.01.2025), після перевірки матеріалів електронної пенсійної справи, листом ПФУ від 25.02.2025 №7757-4521/О-03/8-2800/25 надано відповідь по суті порушених питань щодо порядку обчислення заробітної плати, визначеного статтею 40 Закону № 1058. Позивачу викладено зміст ст.40 Закону №1058 та повідомлено про те, які саме періоди заробітку, з якого обчислено розмір пенсії, на підставі абз.3 ч.1 ст. 40 Закону №1058 були виключені Головним управлінням. Зокрема, періоди з 01.03.2020 по 31.01.2021 та з 01.06.2021 по 31.10.2022, про які заявлена позовна вимога, виключений, тож предмет спору відсутній. А замість періоду з 01.07.2000 по 01.01.2005, про який заявлена позовна вимога, виключено період з 01.12.2000 по 01.04.2005. Однак, позивач стверджує про повну відмову у задоволенні його вимог. При перевірці правомірності прийнятого Головним управлінням рішення щодо пенсійного забезпечення позивача, порушень в діях його посадових осіб не виявлено. Водночас, Пенсійним фондом не приймалося рішень з питань пенсійного забезпечення позивача, в розумінні припису статті 19 КАС України, які можуть бути оскаржені до суду, а лист Пенсійного фонду України від 25.02.2025 №7757-4521/ О-03/8-2800/25 є відповіддю на звернення позивача щодо порядку зарахування заробітку для обчислення пенсії органами Фонду. Таким чином, покладення судом на Пенсійний фонд зобов`язання провести виплату пенсії позивачу виходитиме за межі повноважень Пенсійного фонду, а тому не може бути реалізоване. Ураховуючи наведене та те, що відповідно до покладених завдань призначення (перерахунок) та виплату пенсій здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду, вимоги позивача до Пенсійного фонду України не ґрунтуються на положеннях законодавства, заявлені до неналежного відповідача та виходять за межі повноважень Фонду. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
У період часу з 01.01.2026 по 07.01.2026 суддя Калашник Ю.В. була відсутня на роботі, що підтверджується довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.01.2026 №02-35/26/2, яка міститься в матеріалах справи.
Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
02.01.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком, разом з якою надав звернення, в якому просив, для обчислення пенсії з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії виключити період з 01.01.2011 по 31.12.2013 включно (36 місяців) і період 01.10.2018 по 28.02.2020 включно (17 місяців) всього 53 місяці (10% відсотків тривалості страхового стажу залежно від перерв). Додатково виключити період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року додатково дозволено виключати понад 10% стажу). Додатково виключити період з 01.03.2020 по 31.01.2021 включно (11 місяців) і період з 01.06.2021 по 30.09.2022 включно (11 місяців) всього 22 місяці (періоди страхового стажу під час карантину додатково дозволено виключати понад 10% стажу) (т.1 а.с.220-221, 12-19). 
З урахуванням вимог до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою про призначення пенсії, визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
З 20.10.2024 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (т.1 а.с.218-219).
03.01.2025 позивач звернувся до ПФУ зі зверненням, в якому просив забезпечити належне обчислення і нарахування пенсії по заяві, яка була подана до ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.01.2025 та для обчислення пенсії з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід ) для обчислення пенсії виключити періоди, які передбачені ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви позивача (стор. 20 заяви, т.1 а.с.20-49). 
Листом ПФУ від 03.01.2025 №391-341/О-03/8-2800/25, заяву позивача надіслано до ГУ ПФУ в Запорізькій області за належністю ( т.1 а.с.50).
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 08.01.2025 №397-90/О-02/8-0800/25 повідомлено позивача, що згідно з електронною базою даних Пенсійного фонду України 02.01.2025 позивач звернувся із заявою та пакетом документів для призначення пенсії за віком з урахуванням положень абзацу третього частини першої статті 40 Закону №1058. Подані документи за принципом екстериторіальності опрацьовуються органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви (т.1 а.с.51-52).
13.01.2025 позивач звернувся до ПФУ зі зверненням, в якому просив забезпечити належне обчислення і нарахування пенсії по заяві, яка була подана до ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.01.2025 та, оскільки у рішенні, прийнятому органом, що призначає пенсію, при розгляді заяви позивача від 02.01.2025 не було враховано його волевиявлення у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви позивача провести перерахунок належної пенсії згідно волевиявлення позивача (стор. 21 заяви, т.1 а.с.53-84). 
Листом ПФУ від 16.01.2025 №2228-2172/О-03/8-2800/25, заяву позивача надіслано до ГУ ПФУ в Запорізькій області за належністю (т.1 а.с.85).
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 20.01.2025 №992-857/О-02/8-0800/25 повідомлено позивача, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.01.2025 та поданих документів, які в порядку екстериторіальності були розглянуті ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, позивачу з 20.10.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV. При обчисленні ОСОБА_1 пенсії було враховано заробітну плату за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 30.09.2024 (за даними реєстру застрахованих осіб). Відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону №1058-ІV із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії, виключено (оптимізовано) заробіток за 53 місяці підряд за період з 01.12.2000 по 30.04.2005, як період з найменшим заробітком, що становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, та додатково за заявою позивача виключено 23 місяці (понад 10 відсотків) з 01.03.2020 по 31.01.2021 та з 01.06.2021 по 31.10.2022 - періоди страхового стажу під час карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Після оптимізації заробітну плату обчислено з урахуванням 210 місяців заробітної плати (т.1 а.с.86-87).
27.01.2025 позивач звернувся до ПФУ зі зверненням, в якому просив забезпечити належне обчислення і нарахування пенсії по заяві, яка була подана до ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.01.2025 та, оскільки у рішенні, прийнятому органом, що призначає пенсію, при розгляді заяви позивача від 02.01.2025 не було враховано його вибір та волевиявлення у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повторне звернення від 13.01.2025 теж було не зрозуміло ПФУ, у зв`язку з цим просить провести перерахунок належної пенсії згідно волевиявлення позивача (стор. 21 заяви, т.1 а.с.88-120). 
Листом ПФУ від 25.02.2025 №7757-4251/О-03/8-2800/25 позивача повідомлено, що розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 44 роки 6 місяців 28 днів (534 місяці). Заробітну плату обчислено за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2024. Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 40 Закону із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії позивача, виключено (оптимізовано) заробіток підряд за 53 місяці за період з грудня 2000 року по квітень 2005 року, як період з найменшим заробітком, що становить 10 відсотків тривалості страхового стажу. Додатково виключено періоди страхового стажу під час карантину з березня 2020 року по січень 2021 року та з червня 2021 року по жовтень 2022 року (23 міс). Після оптимізації індивідуальний коефіцієнт заробітку збільшився з 1,55841 до 1,69982. Наведений позивачем розрахунок оптимізації не відповідає нормам чинного законодавства (т.1 а.с.121-122).
Позивач не погодившись з відмовою у здійсненні перерахунку позивачу пенсії з урахуванням виключення: 53 місяців з найнижчими коефіцієнтами (10% страхового стажу), періоду з 01.07.2000 по 01.01.2005 (крім вигідних місяців), періодів карантину: 01.03.2020-31.01.2021 та 01.06.2021-30.09.2022, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.
Відповідно до абзаців 1-3 частини статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Відповідно до абзаців 1-3 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Абзаци 4-5 вказаної норми передбачають, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Аналіз змісту абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV дозволяє зробити висновок, що законодавцем передбачено два варіанти виключення періодів страхового стажу.
Перший варіант передбачає виключення періодів страхового стажу передбачених лише абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону.
У цьому випадку закон допускає можливість виключення періодів незалежно від перерв.
До таких періодів належать ті, протягом яких особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації.
Другий варіант передбачає можливість виключення будь-якого періоду страхового стажу.
Водночас, у цьому випадку передбачено можливість виключення лише безперервного періоду страхового стажу - підряд.
При цьому, в обох випадках періоди, які виключаються, не можуть перевищувати 60 календарних місяців страхового стажу, а виключення окремих періодів страхового стажу передбачене в цілях обчислення пенсії, яке здійснюється при її призначенні, і не є самостійною підставою для перерахунку вже призначеної пенсії.
Крім того, чинним законодавством передбачено можливість виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії до 60 календарних місяців страхового стажу та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі лише при призначенні пенсії.
Таким чином, закріплена в абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути повторно проведена при перерахунку вже призначеної пенсії.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.07.2018 у справі № 461/4328/16-а, від 19.03.2021 у справі № 345/3150/16-а.
За матеріалами електронної пенсійної справи позивачу з 20.10.2024 призначена пенсія за віком згідно Закону №1058-IV з урахуванням страхового стажу 44 роки 6 місяців 28 днів (534 місяці).
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону №1058-ІV із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії, виключено (оптимізовано) заробіток за 53 місяці підряд за період з 01.12.2000 по 30.04.2005, як період з найменшим заробітком, що становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, та додатково за заявою позивача виключено 23 місяці (понад 10 відсотків) з 01.03.2020 по 31.01.2021 та з 01.06.2021 по 31.10.2022 - періоди страхового стажу під час карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Після оптимізації заробітну плату обчислено з урахуванням 210 місяців заробітної плати.
У зверненні від 02.01.2025, поданому разом із заявою про призначення пенсії позивач просив для обчислення пенсії з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії виключити період з 01.01.2011 по 31.12.2013 включно (36 місяців) і період 01.10.2018 по 28.02.2020 включно (17 місяців) всього 53 місяці (10% відсотків тривалості страхового стажу залежно від перерв). Додатково виключити період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року додатково дозволено виключати понад 10% стажу). Додатково виключити період з 01.03.2020 по 31.01.2021 включно (11 місяців) і період з 01.06.2021 по 30.09.2022 включно (11 місяців) всього 22 місяці (періоди страхового стажу під час карантину додатково дозволено виключати понад 10% стажу).
Позивачем у позові заявлено вимогу про зобов`язання Управління провести перерахунок його пенсії з моменту призначення, виключивши з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії періоди: 53 місяців з найнижчими коефіцієнтами (10% страхового стажу), періоду з 01.07.2000 по 01.01.2005 (крім вигідних місяців), періодів карантину з 01.03.2020 по 31.01.2021 та з 01.06.2021 по 30.09.2022.
Тобто, позивач просить зробити перерахунок пенсії шляхом виключення періодів, що не йдуть підряд, а виокремлені вибірково, складаються з окремих місяців чи кількох місяців поспіль, перебувають упереміш з періодами страхового стажу, які пенсіонер не бажає виключати, але між цими періодами виключені періоди утворюють ряд страхового стажу, з наявністю якого закон дозволяє провести обчислення і призначення максимально можливої пенсії.
Позивач має право самостійно визначити період страхового стажу, що виключається із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Таким періодом може бути виключно один проміжок часу, а не кілька окремих проміжків часу.
Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №591/2141/16-а, від 13.02.2019 у справі №756/17125/14-а.
Беручи до уваги вищезазначене, здійснивши оптимізацію пенсії позивачу при її призначенні у вищезазначений спосіб (виключено заробіток за 53 місяці підряд за період з 01.12.2000 по 30.04.2005, як період з найменшим заробітком, що становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, та додатково за заявою позивача виключено 23 місяці (понад 10 відсотків) з 01.03.2020 по 31.01.2021 та з 01.06.2021 по 31.10.2022 - періоди страхового стажу під час карантину), відповідач 3 - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та, відповідно не порушив прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Щодо посилань позивача на постанову Верховного Суду від 12.12.2024 №520/33630/23, то суд ставиться до них критично, оскільки такої постанови не існує, виходячи з інформації, наявної в Єдиному реєстрі судових рішень, вказана справа в касаційній інстанції взагалі не розглядалась.
Посилання позивача на іншу судову практику суд не бере до уваги, оскільки вона не стосується предмету спору.
За змістом норм ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд бере до уваги позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Таким чином, оцінивши ключові доводи сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити повністю.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваних дій, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.
Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат та витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б; код ЄДРПОУ 20490012), Пенсійного фонду України (01041, м.Київ, вул. Бастіонна, буд.9, код ЄДРПОУ 00035323), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.01.2026. 

Суддя Ю.В. Калашник