ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р. 	Справа № 480/7812/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, по справі № 480/7812/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 29.05.2016 по 16.08.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.05.2016 по 18.06.2017 виплаченої 16.08.2024 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №480/1120/20; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 29.05.2016 по 16.08.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.05.2016 по 18.06.2017 виплаченої 16.08.2024 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №480/1120/20. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.05.2016 по 18.06.2017 включно. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 29.05.2016 по день фактичної виплати 16.08.2024 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. 
Не погодившись з вказаним рішенням Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що Верховний Суд неодноразово розглядав справи за подібними правовідносинами і у постанові від 15 серпня 2018 року у справі №653/3356/17 дійшов висновку, що наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. На думку відповідача, слід звернути увагу, що строк для подання адміністративного позову у позивача був пропущений. 
Таким чином, апелянт зазначає, що законних підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати - немає. 
Згідно зі статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. 
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на норми частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що заявник проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 , 16.06.2017 року позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2017 року №193 було звільнено з військової служби з станом здоров`я. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі № 480/3925/21 зобов`язано військову НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 року. 
23.09.2021 року на виконання Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №480/3925/21 військовою частиною НОМЕР_2 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року у загальній сумі 1515,05 грн., що підтверджується банківською випискою (додаток №4 до позовної заяви). 
Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач був вимушений повторно звертатись до суду. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяцяґ0 – січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум. 
Для виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/20 позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до ВПВР УЗПВР у Сумській області Східне МРУ МЮ, 15.12.2022 року відкрито виконавче провадження №70562756. 
16.08.2024 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/20 військовою частиною НОМЕР_2 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 року із застосуванням базового місяця січень 2008 у загальній сумі 38527,77 грн., що підтверджується банківською випискою. 
Водночас, компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідачем не було виплачено. 
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби з 
29.05.2016 по 18.06.2017 в розмірі 38527,77 грн була виплачена позивачу лише 
16.08.2024 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/22, що свідчить про порушення встановлених законодавством строків виплати йому індексації грошового забезпечення, та є підставою для виникнення у позивача права на компенсацію втрати частини доходів. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. 
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
Згідно з положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення) (частина друга статті 2 Закону № 2050-III). 
Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 
Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. 
Системний аналіз вищенаведених норм, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства. 
На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013. 
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок № 159). 
Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. 
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: 
- заробітна плата (грошове забезпечення); 
- сума індексації грошових доходів громадян; 
Згідно з п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. 
Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошового забезпечення) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. 
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.03.2023 у справі № 120/9475/21-а, відповідно до якої у разі наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за заявлений період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі № 480/3925/21 зобов`язано військову НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 року. 
23.09.2021 року на виконання Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №480/3925/21 військовою частиною НОМЕР_2 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року у загальній сумі 1515,05 грн., що підтверджується банківською випискою (додаток №4 до позовної заяви). 
Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач був вимушений повторно звертатись до суду. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум. 
Для виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/20 позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до ВПВР УЗПВР у Сумській області Східне МРУ МЮ, 15.12.2022 року відкрито виконавче провадження №70562756. 
16.08.2024 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року у справі №480/1120/20 військовою частиною НОМЕР_2 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 року із застосуванням базового місяця січень 2008 у загальній сумі 38527,77 грн., що підтверджується банківською випискою. 
Компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідачем не було виплачено. 
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду безпідставними, виходячи з наступного. 
У відповідності до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
За загальним правилом строк звернення до адміністративного суду з позовом складає 6 місяців, а для справ щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби — місячний строк. 
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.233 КзПП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. 
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні . 
Однак ч. 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
16 серпня 2024 року позивачу було виплачено індексацію грошового забезпечення без нарахування та виплати відповідної компенсації. Позовну заяву подано 3 вересня 2024 року, отже, встановлений законом строк звернення до адміністративного суду позивачем не було порушено. 
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення, тобто дохід за весь спірний період з 29.05.2016 року по 18.06.2017 позивачу була нарахована та виплачена лише 16.08.2024, а не при звільненні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем встановлених строків виплати нарахованих доходів та, як наслідок, наявність у позивача права на компенсацію втрати частини доходів відповідно до ч. 2 Закону №2050-ІІІ. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 
29.05.2016 по 18.06.2017 включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 29.05.2016 по день фактичної виплати 16.08.2024 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.Також, підстав про пропуск звернення до суду немає, бо позов подано своєчасно. 
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим вважає відсутніми підстави для її задоволення. 
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою 
Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. 
Згідно з рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. 
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 480/7812/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова