СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Харків Справа № 910/10512/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.,
та представників сторін:
позивач – В.Ю. Куниця (в режимі відеоконференції);
відповідач – не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" (вх.№2639П/1-43) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 (суддя Ківшик О.В. повний текст складено 25.11.2025) у справі №910/10512/25
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 , 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн", смт. Гоголеве, Миргородський район, Полтавська область,
про стягнення 347 040,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду Полтавської з позовом в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" про стягнення 347 040,00 грн штрафу за поставку неякісного товару внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 25.04.2025 Договору №193/ВОЗ-2025.
Рішенням Господарського суду Полтавської від 20.11.2025 №910/10512/25 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 347 040,00 грн штрафу за поставку неякісного товару та 4 164,48 грн. судового збору.
До Східного апеляційного господарського суду 10.12.2025 в системі "Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить суд:
1. Скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 910/10512/25, яким задоволено позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення з ТОВ “МАКСІЛАЙН” штрафної санкції в сумі 369 600,00 грн. по Договору № 193/ВОЗ-2025 від 25.04.2025.
2. У разі часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ “МАКСІЛАЙН” вирішити питання про зменшення розміру неустойки по Договору № 193/ ВОЗ-2025 від 25.04.2025 з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що товар, який постачався за спірними видатковими накладними був якісним, про що свідчать наявні у справі документи, які надавалися відповідачем разом з товаро-супровідними документами на товар (протокол випробувань харчової продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» №3823/25х від 23.05.2025, експертний висновок Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 27.05.2025 № 1644 п/25, експертний висновок Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 03.06.2025 № 1639 п/25 консерви).
В обґрунтування підстав для зменшення суми штрафних санкцій відповідач вказує про недоведення позивачем розміру збитків, понесених під час виконання спірного Договору, необхідність дотримання принципів розумності, добросовісності та справедливості при застосуванні неустойки.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 справу №910/10512/25 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у справі №910/10512/25 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №910/10512/25 залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у належному розмірі та уточнення прохальної частини апеляційної скарги, а також по тексту, стосовно суми, яка стягнута оскаржуваним рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №910/10512/25 з відповідача на користь позивача.
Ухвалено заявнику апеляційної скарги усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" надійшло клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 15.12.2025 (вх.№14839 від 25.12.2025). До вказаного клопотання апелянт додав платіжну інструкцію №1006 від 24.12.2025 на суму 6?246,72 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 у справі №910/10512/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 910/10512/25. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №910/10512/25. Встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали. Товариству з обмеженою відповідальністю "Максілайн" ухвалено уточнити прохальну частину апеляційної скарги, а також по тексту, стосовно суми, яка стягнута оскаржуваним рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №910/10512/25 з відповідача на користь позивача. Призначено справу до розгляду на "04" лютого 2026 р. о 10:50 годині. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.
12.01.2026 від представника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшов відзив, в якому він просить апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 910/10512/25 залишити без задоволення, а судове рішення без змін. (вх.№439). Від представника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України адвоката Куниці Владислава Юрійовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№ 440 від 12.01.2026), яке задоволено судом ухвалою суду від 12.01.2026.
12.01.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10512/25.
В судове засідання 04.02.2026 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість 03.02.2026 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи (вх..№1400), в обґрунтування якого зазначає, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Максілайн” адвокат Мартиненко Ю.В. не зможе взяти участь у даному засіданні у зв`язку з хворобою.
До вказаного клопотання представник відповідача додав інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я. 
Дослідивши вказану довідку, суд апеляційної інстанції встановив, що по-перше в довідці не вказано ПІБ пацієнта, по-друге періодом непрацездатності зазначено 27.01.2026по 30.01.2026. Натоміть судове засідання призначене на 04.02.2026.
Відтак, клопотання представникам відповідача є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. 
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2025 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максілайн" (Постачальник) укладений Договір №193/ВОЗ-2025 (а.с. 22-31, надалі – Договір).
При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:
- Постачальник зобов`язується поставити Покупцю якісні товари, зазначені у Специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору, а Позивач - прийняти і оплатити такі Товари (п. 1.1 Договору);
- найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку №1 до Договору. Код ДК 021:2015:15130000-8 Мясопродукти (п. 1.2 Договору);
- якість товару, який поставляється Постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ДСТУ 4607:2006 та Технічному опису (Додаток №2 до Договору).
Товар, який Постачальник зобов`язується передати Замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром Постачальник повинен передати Замовнику документи, які визначені пунктом 6.5. Договору (п. 2.1 Договору);
- контроль за станом виконання договірних зобов`язань Постачальником здійснюють Замовник, представники Замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій визначених цим Договором) (п. 3.1 Договору);
- під час поставки кожної партії товару Замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Постачальником (далі - контрольні заходи) (п. 3.2 Договору);
- контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико- хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” від 23.12.1997 № 771/97-ВР (п. 3.3. Договору);
- контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника Постачальника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.
Відсутність в представника Постачальника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені Постачальника, має наслідки неявки представника Постачальника.
Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками Замовника (товаро-одержувача). що здійснювали перевірку та представником Постачальника (підп. 3.3.1 п. 3.1 Договору);
- якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою Замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати Замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування або пакування) або встановлено факт, що Товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього Договору (п.3.9 - п.3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування) для цілей державного контролю (далі уповноважена лабораторія), яку визначає Замовник, для проведення лабораторних досліджень.
Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.
При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, Постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до Замовника (Товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у Замовника (Товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає Позивач. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились зверненням Відповідача (підп. 3.3.2 п. 3.3 Договору);
- про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками Замовника (товароодержувача), Постачальником або представником Постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення), які приймають участь у відборі (п. 3.9 Договору);
- ціна Договору складає 1 735 200,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 289 200,00 грн (п. 4.1 Договору);
- дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Покупця, яка вручається під особистий підпис Постачальнику. У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару (п. 6.1 Договору);
- що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього Товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується Постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання Постачальником вказаного акту. У разі заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20 % вартості такого товару за кожен такий випадок, зафіксований Замовником (товароодержувачем). Факт заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем). Сплата штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором (п. 8.4 Договору).
У додатку № 1 до Договору – Специфікації (а.с. 31, надалі - Специфікація) сторони узгодили найменування товару консерви м`ясорослинні “Каша рисова зі свининою”, країна походження - Україна, строк поставки - до 30.06.2025, кількість – 20 000,00 кг, ціна за одиницю з ПДВ – 86,76 грн, загальна вартість з ПДА 1 735 200,00 грн.
Додатком № 2 до Договору сторони підписали Технічний опис (а.с. 31 на звороті).
30.05.2025 уповноважений представник Відповідача Басараб Н.М. (довіреність - арк.с. 33 на звороті) отримав наручно заявку від 25.04.2025 № 78/1/10-2136-2025 про необхідність поставки Товару в загальній кількості 20 000 кг., у відповідні строки та відповідні місця постачання (а.с. 33). Ця обставина визнається відповідачем у відзиві на позов.
Відповідно до видаткової накладної № СК_0000276\3078 від 25.06.2025, Відповідачем було поставлено Товар за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, у кількості 20 000 кг та загальною вартістю 1 735 200,00 грн (а.с. 34).
Згідно умов пунктів 3.2 та 3.3. розділу 3 Договору 26.06.2025 уповноваженою комісією Позивача у присутності уповноваженого представника Відповідача згідно акту відбору зразків (проб) для проведення досліджень від 26.06.2025 №149 було відібрано 18 зразків, загальною масою 9,45 кг, на дослідження - 3,15 кг Товару (а.с. 38).
Відбір зразків (проб) проводився згідно ДСТУ 8448:2015.
Відібрані зразки було направлено до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, - ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, для перевірки на відповідність Товару вимогам ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні умови.”
За результатом проведених досліджень ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” складений протокол випробувань харчової продукції від 14.07.2025 № 5156/25-х, в якому зазначено, що зразок продукції (Товар) (реєстраційний № 5156) за органолептичним показником (зовнішній вигляд і консистенція) не відповідає вимогам згідно ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні умови.” (а.с. 38-39).
За клопотанням відповідача 29.07.2025 уповноваженою комісією Позивача у присутності уповноваженого представника Відповідача Басараб Н.М. (довіреність – а.с. 35) було повторно відібрано зразки Товару у подвійній кількості, про що було складено акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 189 від 29.07.2025 (а.с. 36). 
Відібрані зразки Товару у подвійній кількості було направлено на дослідження до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, для перевірки на відповідність Товару вимогам ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні умови.”
За результатами проведених повторних лабораторних досліджень Товару ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” виданий протокол випробувань харчової продукції від 11.08.2025 № 6201/25-х, відповідно до якого зразок продукції (Товар) (реєстраційний № 6201) за органолептичним показником (зовнішній вигляд і консистенція) не відповідає вимогам згідно ДСТУ 4607:2006 “Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні умови.” (а.с. 36-37).
Ці обставини не заперечуються відповідачем.
За результатами проведених первинних досліджень зразків Товару та їх повторних досліджень, уповноваженою комісією позивача був складений Акт приймального контролю № 148 від 18.07.2025, в якому було зазначено про прийняття комісією рішення не приймати неякісний Товар у кількості 20 000,00 кг на продовольчі склади позивача (а.с. 45-46).
У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань в частині поставки товару належної якості, позивачем був здійснений розрахунок штрафу у розмірі 20% вартості недоброякісного товару згідно з п. 8.4. Договору та направлено відповідачу претензію від 15.08.2025 (а.с. 40-42) з вимогою щодо сплати штрафу (докази направлення – а.с. 43). 
Відповідач залишив без відповіді вказану претензію, штраф не сплатив.
Наведені обставини стали підставою для звернення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до господарського суду з відповідним позовом.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджує про відповідність поставленого ним товару на виконання заявки № 78/1/10-2136-2025 від 30.05.2025 ТОВ “МАКСІЛАЙН” перед відвантаженням товару в адресу Військової частини НОМЕР_1 НГУ направлено консерви м`ясо-рослинні “Каша рисова зі свининою” для проведення експертних досліджень з питань якості та безпечності. Відповідно до протоколу випробувань харчової продукції ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” № 3823/25х від 23.05.2025 консерви м`ясо-рослинні “Каша рисова зі свининою” за показниками вмісту гормональних препаратів відповідають вимогам нормативних документів. Відповідно до експертного висновку Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 27.05.2025 №1644 п/25 консерви м`ясо-рослинні “Каша рисова зі свининою” за результатами випробувань на наявність мікотоксинів, нітрозамінів, радіонуклідів, токсичних елементів, за молекулярно-генетичними, органолептичними, за фізико-хімічними показниками відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 03.06.2025 №1639 п/25 консерви м`ясо-рослинні “Каша рисова зі свининою” за мікробіологічними показниками відповідає нормативній документації.
В обґрунтування підстав для зменшення суми штрафних санкцій відповідач вказує про недоведення позивачем розміру збитків, понесених під час виконання Договору №193/ВОЗ-2025, необхідність дотримання принципів розумності, добросовісності та справедливості при застосуванні неустойки.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 347 040,00 грн штрафу з поставку неякісного товару в порушення умов укладеного 25.04.2025 між сторонами Договору №193/ВОЗ-2025 підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Судами встановлено, що спірні правовідносини виникли із договору поставки.
Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
За приписами з ч. 1, 3 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.
Статтею 687 Цивільного кодексу України (ч. 1) встановлено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
За ч. 1 ст. 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Судами встановлено, у пункті 1.2. Договору сторони узгодили, що найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до Договору. Код ДК 021:2015:15130000-8 Мясопродукти. У додатку № 1 до Договору – Специфікації (арк.с. 31, надалі - Специфікація) сторони узгодили найменування товару консерви м`ясорослинні “Каша рисова зі свининою”, країна походження - Україна, строк поставки - до 30.06.2025, кількість – 20 000,00 кг, ціна за одиницю з ПДВ – 86,76 грн, загальна вартість з ПДА 1 735 200,00 грн.
У п. 2.1. Договору сторони узгодили, що якість Товару, який поставляється Відповідачем, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ДСТУ 4607:2006 та Технічному опису.
Проте наявні в матеріалах справи складені ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” протоколи випробувань харчової продукції, як первинний від 14.07.2025 № 5156/25-х, так і повторний від 11.08.2025 № 6201/25-х (повторний), засвідчують невідповідність поставленого відповідачем Товару вимогам 4607:2006 “Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні умови”.
Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем був поставлений неякісний товар.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
У п. 8.4 Договору сторони узгодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього Товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією.
Колегія суддів, перевіривши розмір заявлених вимог, зазначає, що їх розрахунок є арифметично вірним.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 347 040,00 грн штрафу за поставку неякісного товару підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
Посилання апелянта на наявність експертних висновків, які, на його думку, підтверджують якість поставленого товару, суд колегія суддів вважає безпідставними.
Як зазначалось вище, при укладенні Договору сторони погодили вимоги щодо якості товару, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання з поставки якісного товару не виконав.
Надані відповідачем докази наведеного не спростовують, оскільки ініційовані відповідачем перед поставкою товару позивачу з метою якості контролю продукції лабораторні дослідження, за наслідками якого складені експертні висновки про відповідність продукції нормативним документам, проводились установами, які не узгоджені сторонами, як передбачає п. 3.4. Договору; зразки для аналізу відбиралися без участі представника позивача (п. 3.2., 3.3. Договору); результати випробувань продукції після поставки (як первинне, так і проведене за зверненням відповідача повторне) дали протилежні висновки тим, що зроблені відповідачем перед поставкою товару; для проведення ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” лабораторних досліджень зразки відібрані за участю обох сторін, висновки зроблені узгодженою сторонами установою, поширюються на всю партію товару, а результати повторних досліджень є остаточними, оскільки вони проводились за зверненням відповідача (в п. 3.3.2. та 3.4. Договору).
Колегія суддів зазначає, що процедура, передбачена пунктом 3.3.2 Договору, сторонами дотримана, а встановлена невідповідність товару вимогам якості підтверджена належними доказами.
Надані відповідачем документи щодо якості продукції, отримані під час відвантаження товару, не спростовують висновків уповноваженої лабораторії у м.Києві, визначеної замовником відповідно до умов Договору, якими двічі підтверджено невідповідність поставленого товару вимогам ДСТУ 4607:2006.
Крім того, відповідач сам скористався правом, передбаченим пунктом 3.3.2 Договору, та ініціював проведення повторного відбору зразків, що підтверджує застосовність встановленої Договором процедури лабораторного контролю. Результати повторного дослідження підтвердили первинні висновки щодо неналежної якості товару.
Посилання відповідача на те, що продукція перебувала у замовника на відповідальному зберіганні та не була прийнята за накладними, не виключає застосування передбаченої пунктом 8.4 Договору відповідальності, оскільки Договір прямо визначає, що факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або експертними висновками уповноваженої лабораторії, а не виключно підписанням видаткових накладних.
Також доводи відповідача щодо відсутності збитків не мають вирішального значення для правильного вирішення спору, оскільки заявлена до стягнення сума є договірною неустойкою (штрафом), встановленою сторонами як спосіб відповідальності за порушення зобов`язання щодо поставки товару належної якості.
Відповідач, зокрема в апеляційній скарзі, просить зменшити штраф та пеню.
Проте, колегія суддів не знаходить підстав для зменшення, з огляду на таке.
Якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.
При цьому пунктом 8.4 договору прямо встановлено відповідальність постачальника у вигляді штрафу у розмірі 20% вартості товару у разі поставки неякісної продукції, а факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або експертними висновками уповноваженої лабораторії. 
Судами встановлено, що відповідачем був поставлений неякісний товар.
Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб`єкт підприємницької діяльності, яка здійснюється ним на власний ризик, повинен був усвідомлювати можливі наслідки та ризики укладення договору поставки.
Так, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик; особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.
Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні та виконанні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини. Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/17876/19.
Відповідачем не наведено виняткових обставин, за яких можливе зменшення штрафу, а також не надано доказів надмірності заявлених позивачем штрафних санкцій, специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.
Колегія суддів також приймає до уваги, що для Позивача використання результатів отриманого за Договором не становить комерційний інтерес, а спрямоване на виконання покладених на нього повноважень – державної політики у сфері забезпечення військових частин товарами, необхідними для виконання військовослужбовцями завдань з оборони та захисту Батьківщини. 
Позивач є державним органом, який фінансується за рахунок державного бюджету України та завданням якого є забезпечення Національної гвардії України, зокрема, продовольчим майном. Невчасна поставка товару Скаржником призвела до неможливості вчасно та у повному обсязі забезпечити військовослужбовців продукцією за укладеним Договором, що підриває боєздатність та обороноздатність України, що є, безпосередньо, одним з основних завдань, які стоять сьогодні на меті у захисті Батьківщини, а тому твердження Відповідача про відсутність завданих Позивачу збитків є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. 
Водночас, у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19 зазначено, що на іншого учасника справи (позивача) не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань. Тобто, при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки (постанова Верховного суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20). 
Оскільки, позивач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, який утримується за рахунок Державного бюджету, то твердження відповідача щодо каральної санкції не знаходять свого підтвердження. 
Враховуючи вищевказане, та той факт, що обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання, обґрунтовано вважаємо, що Скаржником не наведено жодних належних доказів, що могли б свідчити про наявність підстав для зменшення суми штрафних санкцій чи невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, а зменшення пені та/або штрафу нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, свідчить про уникнення Скаржником відповідальності та, у разі зменшення пені та/або штрафу нарахованої Скаржнику, призведе до порушення балансу інтересів Сторін.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зменшення штрафу. 
Фактично, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки обставин справи і наданні їм протилежного трактування ніж суд першої інстанції, проте такі твердження і доводи не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з встановленням всіх фактичних обставин справи, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення Господарського суду Полтавської області 20.11.2025 у справі №910/10512/25 та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін. 
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст.276, 281, 282 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №910/10512/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 09.02.2026.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя О.В. Плахов