ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 січня 2026 року справа №360/1466/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 360/1466/25 (головуючий суддя І інстанції – Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо уточнення записів в особовій пенсійній справі позивача та призначення пенсії по інвалідності в наслідок війни довічно;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності в наслідок війни довічно;
- визнати протиправною припинення відповідачем з червня 2024 року пенсійних виплат по інвалідності в наслідок війни позивачу;
- зобов`язати відповідача поновити пенсійні виплати по інвалідності в наслідок війни позивачу з червня 2024 року;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо переводу з одного виду пенсії на інший та призначення позивачу пенсії по інвалідності в наслідок війни в розмірі 60% грошового забезпечення відповідно до норм, визначених Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”;
- зобов`язати відповідача перевести позивача з 14 травня 2024 року (дати подання заяви про переведення) на пенсію по інвалідності в наслідок війни в розмірі 60% грошового забезпечення відповідно до норм визначених Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”;
- зобов`язати відповідача сплатити позивачу пенсію по інвалідності в наслідок війни в розмірі 60% грошового забезпечення відповідно до норм визначених Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з урахуванням раніше сплачених пенсійних виплат.
В обґрунтування позову зазначив, що з 20 лютого 2023 року отримує пенсію за віком довічно. Пенсія призначена достроково як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.
Після встановлення позивачу з 08 травня 2023 року третьої групи інвалідності, відповідачем надано позивачу статус особи з інвалідністю відповідно до норм Закону № 1058.
Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України після перегляду військово-облікової та медичної документації з 06 лютого 2024 року змінено причинно-наслідковий зв`язок захворювання позивача та встановлено третю групу інвалідності з формулюванням “ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКИВЩИНИ”, інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2025 року, дата чергового переогляду 25 травня 2024 року.
14 травня 2024 року позивач звернувся з заявою до відповідача про переведення з пенсії по інвалідності, призначену за Законом № 1058, на пенсію, визначену Законом № 2262.
Відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії в зв`язку з тим, що пенсії відповідно до Закону № 2262 призначаються і виплачуються після звільнення особи зі служби, а згідно з Порядком № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим з військової служби, до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України.
Така відмова є протиправною, оскільки відповідачем при прийнятті рішення навмисно проігноровані норми статті 6 та статті 7 Закону № 1788 та статті 26 Закону № 2262, відповідно до яких пенсія по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Також у статті 48 Закону № 2262 законодавцем надано право вибору особі щодо форми та способу звернення до Пенсійного фонду України.
Відповідач з червня 2024 року припинив виплату пенсії по інвалідності позивачу.
22 січня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення пенсійних виплат по інвалідності та уточнення записів в особовій справі відповідно до статті 34 Закону № 1058, якою визначено, що особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно.
Відповідач відмовив в поновленні пенсійних виплат по інвалідності та уточнення записів в особовій справі, оскільки 06 лютого 2024 року (в період дії воєнного стану) позивач звертався до органів МСЕК щодо зміни причини інвалідності та дату чергового переогляду призначено на 25 травня 2024 року, але виписка з акта огляду МСЕК до органу ПФУ не надходила.
09 червня 2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо переведення на інший вид пенсії, перерахунку пенсійних виплат відповідно до Закону № 2262 після звільнення у запас Збройних Сил України за підпунктом “б” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2262-ХІІ (за станом здоров`я – особа з інвалідністю, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії та перерахунку пенсійних виплат відповідно до Закону № 2262, запропонував звернутися із відповідною заявою до відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян або заповнити бланк заяви в електронній формі на вебпорталі з використанням електронного цифрового підпису.
Таку бездіяльність відповідача є протиправною.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” по суті порушених у ній питань та прийняти відповідне рішення, передбачене Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги позивача.
Відповідно до статті 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справі, а саме: позивачу встановлена третя група інвалідності коли він був пенсіонером за віком довічно за Законом № 1058. Законом № 1058 не передбачене повторне призначення пенсії за віком по досягненню пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058.
Крім того, відповідно до приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо-переміщених осіб» мав право звернутися з відповідною заявою до ГУ ПФУ в м. Києві.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про припинення пенсійних виплат по інвалідності з червня 2024 року не взяв до уваги, що позивач з 22.04.2020 по 26.03.2025 був діючим військовослужбовцем під час дії особливого періоду. Суд першої інстанції не застосував п. 4-6.1 розділу 15 Перехідних положень Закону № 1058, який підлягав застосуванню. 
Крім того, призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до пп. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 є тотожнім досягненню п6енсійного віку, визначеного ст. 26 Закону № 1058.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги позивача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУПФУ в м. Києві як отримувач пенсії за віком, що підтверджено пенсійними посвідченнями від 15 березня 2023 року № НОМЕР_1 , від 28 червня 2023 року № 2488609810 та від 12 березня 2024 року № 2488609810.
Відповідно до посвідчення офіцера від 28 грудня 2020 року серії НОМЕР_2 та витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26 березня 2025 року № 85 ОСОБА_1 в період з 22 квітня 2020 року по 26 березня 2025 року проходив військову службу у Збройних Силах України.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 17 лютого 2023 року № 3112, виданою Національним військово-медичним клінічним центром “Головний військовий клінічний госпіталь”, за наслідками проведеного медичного огляду ОСОБА_1 , установлено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29 травня 2023 року серії 12 ААВ № 765907 ОСОБА_1 з 08 травня 2023 року установлено третю групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. Інвалідність установлена на строк до 01 червня 2024 року. Дата чергового переогляду – 25 травня 2024 року.
Згідно з витягом з витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01 лютого 2024 року № 693 захворювання ОСОБА_1 , пов`язані із захистом Батьківщини. Постанову ВЛК про причинний зв`язок зазначених захворювань за довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру “Головний військовий клінічний госпіталь” від 17 лютого 2023 року № 3112 - відмінено.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06 лютого 2024 року серії 12 ААГ № 599146 ОСОБА_1 з 06 лютого 2024 року установлена третя група інвалідності, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Інвалідність установлена на строк до 01 червня 2024 року. Дата чергового переогляду – 25 травня 2024 року.
Згідно з посвідченням від 05 липня 2024 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Також пенсійними посвідченнями ОСОБА_1 від 28 червня 2023 року № 2488609810 та від 12 березня 2024 року № 2488609810 підтверджено, що позивачу спочатку була призначена доплата як особі з інвалідністю 3 групи (інвалідність Армії), а потім як особі з інвалідністю 3 групи (інвалідність внаслідок війни).
Позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою у довільній формі від 14 травня 2024 року про прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ: пенсії по інвалідності з 08 травня 2023 року у розмірі 40% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки МСЕК від 29 травня 2023 року серії 12 ААВ № 765907; пенсії по інвалідності з 06 лютого 2024 року у розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки МСЕК від 06 лютого 2024 року серії 12 ААГ № 599146; перерахувати та сплатити різницю розміру пенсії з урахуванням вже сплачених пенсійних виплат; відповідно до норм частини першої статті 26 Закону № 2262-ХІІ та статті 34 Закону № 1058-IV призначити пенсію по інвалідності внаслідок війни в розмірі 60% відповідного грошового забезпечення довічно.
Разом із заявою позивачем надано: копію паспорта громадянина України; копію картки платника податків; копію довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру; копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, який укладений під час дії особливого періоду; копії Довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 09 лютого 2023 року № 687; № 688 наданих командиром в/ч НОМЕР_4 ; копії посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_5 ; копію посвідчення пенсіонера за віком від 15 березня 2023 року серії НОМЕР_6 ; копію довідки від 29 травня 2023 року серії 12 ААВ № 765907 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; копію посвідчення пенсіонера 3 гр. інвалідність армії від 28.06.2023 року серії НОМЕР_7 ; копію довідки від 06 лютого 2024 року серії 12 ААГ № 599146 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; копію посвідчення пенсіонера 3 гр. інвалідність внаслідок війни від 12 березня 2024 року серії НОМЕР_8 ; копію посвідчення від 08 лютого 2024 року серії НОМЕР_9 особи з інвалідністю в наслідок війни; довідку від 24 квітня 2024 року № 14/288ф про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсій відповідно до статті 43 Закону України № 2262-XII та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (зі змінами); довідку від 24 квітня 2024 року № 14/287ф про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”; довідку Ф-5 від 24 квітня 2024 року № 3566 про проходження військової служби.
Листом від 14 травня 2024 року № 23972-21808/C-02/8-2600/24 відповідач надав роз`яснення, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як одержувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. З посиланням на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1), рекомендовано для вирішення питання про можливе призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ необхідно звертатись до уповноваженого органу (структурного підрозділу) за місцем звільнення зі служби. Щодо вирішення питання перерахунку страхового стажу та розміру призначеної пенсії за віком потрібно звернутись за місцем перебування на обліку пенсійної справи.
Позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою у довільній формі від 22 січня 2025 року про: проведення перерахунку пенсійних виплат з урахуванням норм чинного законодавства; виплату недоплаченої суми пенсії з урахуванням раніше сплачених сум; поновлення виплати пенсії по інвалідності, отриманої під час захисту Батьківщини; внесення змін в пенсійну справу з відміткою: вид пенсії: за віком, 3 група інвалідності в наслідок війни, термін дії – довічно.
Листом від 05 лютого 2025 року № 5381-3951/C-02/8-2600/25 відповідач нада роз`яснення, що згідно з випискою з акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 599146 інвалідність 3 групи, що пов`язана із захистом Батьківщини, встановлена ОСОБА_1 з 06 лютого 2024 року до 01 червня 2024 року.
До електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ГУПФУ в Луганській області, де раніше позивач перебував на обліку, підвантажено лист від Київського міського центру медико-соціальної експертизи (Центральна МСЕК № 1) від 25 вересня 2024 року № 1057, в якому повідомлялось, що 06 лютого 2024 року ОСОБА_1 оглянуто центральною МСЕК № 1 м. Києва, якою змінено причину інвалідності з “захворювання, так, пов`язані проходження військової служби” на “захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини” з 06 лютого 2024 року строком до 01 червня 2024 року. Рішення про 3 групу інвалідності, строки інвалідності комісією не переглядались.
Станом на день опрацювання звернення виписка з акта огляду МСЕК про продовження терміну інвалідності на адресу Головного управління не надходила.
Враховуючи той факт, що 06 лютого 2024 року (в період дії воєнного стану) ОСОБА_1 звертався до органів МСЕК щодо зміни причини інвалідності та дату чергового перегляду призначено на 25 травня 2024 року, але виписка з акта огляду МСЕК про подовження інвалідності до Головного управління не надходила, то вважає, що відсутні підстави для продовження виплати надбавок та підвищень, передбачених для інвалідів війни 3 групи після 01 червня 2024 року.
З 01 червня 2024 року ОСОБА_1 не встановлені відповідні підвищення як інваліду війни 3 групи відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту” в розмірі 708,30 грн, державну адресну допомогу як інваліду війни 3 групи в розмірі 466,72 грн та цільову грошову допомогу на прожиття, передбачену Законом України “Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни” в розмірі 50 грн. Розмір пенсії з 01 червня 2024 року склав 6470,23 грн.
Позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою у довільній формі від 09 червня 2025 року про: переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до норм статей 21, 26 Закону України Закону № 2262-ХІІ; проведення перерахунку пенсії з дати призначення інвалідності; виплату різниці пенсійних виплат з урахуванням раніше сплачених сум.
Разом із заявою позивачем надано: копію військового квитка; витяг з наказу про звільнення у запас Збройних Сил України за підпунктом “б” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ та виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та зняття зі всіх видів забезпечення від 26 березня 2025 року № 85; витяг з протоколу засідання штатної ВЛК ЦВЛК від 01 лютого 2024 року № 693; грошовий атестат ОСОБА_1 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення.
Листом від 23 червня 2025 року № 28134-28845/C-02/8-2600/25 відповідач повідомив позивача, що він перебуває на обліку в Головному управлінні (Дарницький район) та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону № 1058-IV.
З посиланням на положення статті 7 Закону № 2262-ХІІ, статті 45 Закону № 1058-IV, постанову правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 роз`яснено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за відповідною заявою, яка приймається за умови пред`явлення оригіналу паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються установленому порядку. Отже для визначення доцільності переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ запропоновано звернутися із відповідною заявою до відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян або заповнити відповідний бланк заяви в електронній формі на веб порталі з використанням електронного цифрового підпису.
Суд першої інстанції частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач протиправно не вирішив заяву позивача по суті без прийняття відповідного рішення.
Іншим доводам позивача суд першої інстанції не надав оцінки, оскільки до прийняття відповідачем рішення з мотивованим викладом обставин, врахованих при його прийнятті, це буде втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача та вирішенням спору, який на даний час між сторонами відсутній.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1058-IV непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
На підставі частини першої статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Статтею 34 Закону № 1058 встановлено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Відповідно до частини другої статті 35 Закону № 1058 у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
На підставі підпункту 14-6.1 пункту 14-6 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Статтею 7 Закону № 2262 визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до статті 18 Закону № 2262 пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Статтею 19 Закону № 2262 визначено, що групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.
На підставі статті 20 Закону № 2262 залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:
а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”;
б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.
Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 2262 пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.
Статтею 48 Закону № 2262 визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що засвідчує особу.
Статтею 49 Закону № 2262 визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.
Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.
Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.
Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.
Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 2262 рішення про призначення (перерахунок) пенсії або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, прийняте уповноваженою посадовою особою територіального органу Пенсійного фонду України, може бути оскаржено до керівника цього органу Пенсійного фонду України, а в разі відмови у задоволенні скарги - до органу Пенсійного фонду України вищого рівня та/або у судовому порядку.
Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).
Згідно із абзацом першим пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.7 розділу І Порядку № 22-1).
Відповідно до абзацу першого пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
На підставі абзацу сьомого пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Згідно із абзацами другим, третім, четвертим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Згідно із абзацом першим пункту 2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі – Порядок № 3-1), заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Абзацом четвертим пункту 11 розділу І Порядку № 3-1 днем звернення за перерахунком, поновленням пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням) (початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняттям (звільненням) на (зі) службу (служби), за виплатою недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплатою одноразової грошової допомоги, виплатою допомоги на поховання вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)).
Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу IV Порядку № 3-1 заяви, які подаються відповідно до цього Порядку, реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсій згідно із Законом органу, що призначає пенсію.
У пункті 5 Порядку № 3-1 розділу IV Порядку № 3-1 визначено, що створення та обробка документів здійснюються із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший приймається з урахуванням:
1) пенсія відповідно до Закону призначається після звільнення зі служби особи, яка має право на пенсію відповідно до Закону (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби). У разі прийняття на службу після призначення пенсії (крім випадків, передбачених частиною третьою, четвертою статті 2 Закону) виплата пенсії припиняється;
2) якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі цих документів. При надходженні документів, про необхідність надання яких у визначений строк було письмово повідомлено заявника, розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження таких документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується за заявою особи з урахуванням строків, передбачених частиною другою статті 51 Закону;
3) поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами (переведення вперше на пенсію по інвалідності - у строк, передбачений пунктом “e” статті 50 Закону);
4) особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, допомогу на дітей одиноким матерям, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 11 розділу І цього Порядку.
Відповідно до абзаців першого-третього пункту 6 розділу IV Порядку № 3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.
Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Як свідчать матеріали справи, позивачу з 20 лютого 2023 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058.
З 08 травня 2023 року до 01 червня 2024 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби. З 06 лютого 2024 року змінено причину інвалідності та визначено, що інвалідність 3 групи встановлено позивачу за захворюванням, пов`язаним і з захистом Батьківщини. Строк, на який установлена інвалідність та дата наступного огляду не змінилися.
Лист ГУПФУ в м. Києві від 05 лютого 2025 року № 5381-3951/C-02/8-2600/25 свідчить, що у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності 3 групи за захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, йому до 01 червня 2024 року виплачувались: підвищення як інваліду війни 3 групи відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту” в розмірі 708,30 грн, державна адресна допомога як інваліду війни 3 групи в розмірі 466,72 грн та цільова грошова допомога на прожиття, передбачена Законом України “Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни” в розмірі 50 грн. Вказані виплати припинені у зв`язку з тим, що позивачу інвалідність 3 групи, що пов`язана із захистом Батьківщини, була встановлена з 06 лютого 2024 року до 01 червня 2024 року. Дата чергового перегляду призначено на 25 травня 2024 року. До ГУПФУ в м. Києві не надходило виписки з акта огляду МСЕК про продовження терміну інвалідності.
Позивач заперечує правомірність таких дій відповідача, оскільки пенсія по інвалідності мала бути призначена йому довічно, як особі з інвалідністю, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058, а також строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану.
Проте суду не надано доказів призначення позивачу пенсії по інвалідності, відповідно до наданих доказів позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день припинення вказаних виплат (01 червня 2024 року), а також на день звернення до суду з цим позовом (22 липня 2025 року) не досяг пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058 (60 років).
Отже, призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку не є тотожним досягненню пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058.
Оскільки відсутні докази продовження позивачу інвалідності після 01 червня 2024 року, тому відповідач правомірно відмовив у поновленні позивачу виплат як особі з інвалідністю 3 групи за заявою від 22 січня 2025 року.
Щодо вимог позивача про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом № 1058, на пенсію по інвалідності за Законом № 2262, суд зазначає наступне.
Позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення на інший вид пенсії із заявою довільної форми від 09 червня 2025 року.
Як свідчить лист ГУПФУ в м. Києві від 23 червня 2025 року № 28134-28845/C-02/8-2600/25, відповідач не розглядав заяву позивача від 09 червня 2025 року по суті порушених у ній питань, а роз`яснив порядок звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії встановленого зразка.
Між тим, зміст заяви від 09 червня 2025 року очевидно давав змогу оцінити намір заявника, а також містив всю необхідну інформацію, тому не розгляд відповідачем цієї заяви виключно з підстав недотримання її форми є надмірним формалізмом, що є неприпустимим.
Відповідачем, всупереч положень Закону № 2262 та Порядку № 3-1 відповідне рішення за заявою позивача від 09 червня 2025 року не прийнято.
Лист відповідача від 23 червня 2025 року № 28134-28845/C-02/8-2600/25 не може вважатися рішенням, оскільки в ньому відсутній розгляд заяви по суті, а позивачу надані тільки роз`яснення щодо звернення з заявою належного зразка.
Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті порушених у ній питань, без прийняття відповідного рішення, відповідач порушив права позивача.
Щодо заяви про перехід на інший вид пенсії від 14 травня 2024 року, то в той час позивач перебував на обліку в ГУПФУ в Луганській області, тому саме цей орган повинен був вирішувати заяву позивача по суті, про що ГУПФУ в м. Києві листом від 11 червня 2024 року повідомило позивача.
Проте, позивач до належного органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на інший вид пенсії до 09 червня 2025 року не звертався.
Оскільки відповідачем не приймалося рішення по суті заяви позивача про перехід на інший вид пенсії від 09 червня 2025 року тому є передчасним надання оцінки наявності у позивача права на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262, а також встановлення дати, з якої позивача має бути переведено на цей вид пенсії, розміру призначеної пенсії тощо.
Оскільки відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV, статті 49 Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 22-1, Порядку № 3-1 передбачено обов`язок відповідача прийняти рішення за заявою позивача про переведення з одного виду пенсії на інший або про відмову в переведенні, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у цих питаннях, а суд повноважний перевірити прийняте рішення за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 09 червня 2025 року та зобов`язав відповідача розглянути по суті заяву від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом № 1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ з прийняттям відповідного рішення, передбаченого Порядком № 3-1.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 360/1466/25 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 360/1466/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 26 січня 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 26 січня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв