К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року місто Київ

справа № 3761/34934/25
апеляційне провадження № 22-ц/824/3434/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Кондратенко О.О., у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київський національний університет імені Т.Шевченка, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :
В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якій просив суд:
визнати неправомірною відповідь начальника відділу Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26 червня 2025 року щодо підстав затягування розгляду скарги від 09 червня 2025 року;
визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо розгляду питань зі скарги від 09 червня 2025 року;
зобов`язати начальника відділу Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконати дії по відновленню порушеного права у результаті його неправомірних дій щодо розгляду скарги від 09 червня 2025 року.
До скарги, заявником було додано заяву, в якій посилаючись на те, що строк на звернення із скаргою пропущений з поважних причин, просив поновити його. Заява мотивована тим, що 27 червня 2025 року стало відомо щодо бездіяльності начальника виконавчої служби. 07 липня 2025 року заявник звернувся до суду із скаргою, яку ухвалою від 08 липня 2025 року було повернуто без розгляду, з тих підстав, що скарга подана без додержання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а саме до скарги не додано доказів її надіслання іншим учасникам справи. 30 липня 2025 року вказана ухвала надійшла до електронного кабінету. Вказані обставини, на думку заявника свідчать про поважність причин пропуску строку, а повернення судом скарги не перешкоджає її повторному поданню з виправленими в ній недоліками.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що твердження суду про відсутність у скарзі ідентифікатора доступу до виконавчого провадження не відповідає дійсності, оскільки спростовується змістом скарги, в якій зазначено ідентифікатор доступу.
Вказує, що суд дійшов необгрунтованого висновку про неповажність причин пропуску строку, не врахувавши, що ухвалу про повернення скарги було отримано 30 липня 2025 року та 30 липня 2025 року скаргу направлено повторно з виправленими у ній недоліками.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення представника заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Залишаючи без розгляду скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у заяві причини пропуску строку не є поважними, що свідчить про відсутність підстав для поновлення строку на звернення до суду зі скаргою.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 4471 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно із статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Згідно з частиною першою статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Частиною 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
З матеріалів справи убачається, що 09 червня 2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із скаргою на бездіяльність державного виконавця.
27 червня 2025 року представник ОСОБА_1 отримала наручно відповідь начальника відділу на її скаргу.
07 липня 2025 року представник ОСОБА_1 вперше звернулася до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2025 року скаргу повернуто без розгляду, з тих підстав, що вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а саме скаржником не надано до скарги доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи.
Вказана ухвала надійшла до електронного кабінету користувача 30 липня 2025 року, що підтверджується карткою руху документу.
30 липня 2025 року, тобто в той же день, коли було отримано ухвалу про повернення скарги, представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» повторно звернулася із скаргу та додавши до неї заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав його пропуску.
Отже, враховуючи, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що висновок суду про неповажність причин пропуску заявником строку, встановленого ст. 449 ЦПК України, на подання скарги є помилковим і таким, що зроблений без з'ясування всіх обставин щодо причин пропуску строку на звернення із скаргою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставини, у зв`язку з чим зробив необгрунтований висновок про залишення скарги без розгляду, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: