Провадження № 3/537/33/2026
Справа № 537/6777/25

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.01.2026 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мартишева Т.О., за участі секретаря судового засідання Антохіної Ю.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Альошкіної О.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №485997 від 17 жовтня 2025 року, 16 жовтня 2025 року об 11 год. 34 хв. год. в м. Кременчук, вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 36, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA AVENSIS, д.н.з НОМЕР_1 , перевищив безпечну швидкість, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим було порушено вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом у зазначений час та місці, дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв. 16 жовтня 2025 року о 07-30 ранку він змінився зі зміни, це була його остання робоча зміна перед звільненням. На вказаному автомобілі TOYOTA AVENSIS, д.н.з НОМЕР_1 , він від`їхав від місця роботи - приміщення БПП у м. Кременчук по вул. Захисників Азовсталі, 3, підвіз напарника на Раківку, приїхав на автомобілі до будинку батьків за адресою: АДРЕСА_2 , де передав ключі від машини брату ОСОБА_2 , це було приблизно о 08-30 год. Додому його привіз брат, на цьому автомобілі. Пояснив, що близько 12-00 год. 16 жовтня 2025 року по телефону його повідомили про ДТП, він перебував вдома, спав. Зазначив, що у відповідь на питання, хто керував транспортним засобом, скористався ст. 63 Конституції України, при цьому особа його повідомила, що скоїла ДТП. На місце пригоди 16 жовтня 2025 року він не приїжджав, транспортного засобу не бачив. На місці ДТП перебував його брат, звідти його забрав батько. На той момент вони вважали, що ця подія не є дорожньо-транспортною пригодою. Власником автомобіля є мати. Наступного дня, 17 жовтня 2025 року, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Його ознайомили з матеріалами, від надання пояснень він відмовився, з протоколом був не згоден, доказів фото чи відео фіксації не було надано. Власник транспортного засобу при складенні протоколу не була присутня. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Альошкіна О.І. звернулася до суду із клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, вказуючи що на думку сторони захисту в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_1 не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами. Крім того, перешкода електроопора чи пеньок не є учасником дорожнього руху, ніяких механічних ушкоджень та матеріальних збитків не завдано. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що потерпілі відсутні. Власник автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не має претензій матеріального та морального характеру. У свою чергу, згідно із диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. У п. 1.10 ПДР зазначено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Таким чином, умовою настанні відповідальності за ст. 124 КУпАП є «пошкодження транспортних засобів», тобто порушення повинно бути настільки істотним, що наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного. ОСОБА_1 не міг порушити вимоги п. 12.1 ПДР України, в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, оскільки у відповідності до ПДР України, так як перешкода – електроопора, не належить до учасників дорожнього, оскільки остання не є особою, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. У даному випадку на думку сторони захисту жодним доказом не підтверджено, що саме ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом у зазначений час та місці. Провадження у справі просила закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що працює на посаді начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП БПП в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП. До відділу надійшов матеріал про адміністративне правопорушення за участю автомобіля TOYOTA AVENSIS, білого кольору, а саме схема, рапорт поліцейського. Як було зазначено у рапорті, водія на місці ДТП не було. ОСОБА_1 для складення протоколу викликало керівництво, та свідком відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, будь-які інші матеріали не складалися. 16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом згідно фото з камер системи «Безпечне місто». Фото фіксація в якості доказу не долучалась. ОСОБА_1 було ознайомлено зі схемою ДТП, підпис на схемі він не ставив, так як такий підпис ставиться на місці пригоди під час складання схеми. 
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що працює на посаді поліцейського взводу 2 роти 2 БПП м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП. Точний день пригоди не пам`ятає, він перебував на патрулюванні в екіпажі спільно з ОСОБА_6 , вони проїжджали біля буд. 36 по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, у м. Кременчук, де виявили автомобіль TOYOTA AVENSIS. Підійшли до автомобіля, оглянули, водія не було на місці, авто було відкрите. Про подію повідомили на лінію «102». Було встановлено власника транспортного засобу, ним виявилася ОСОБА_3 . Цей транспортний засіб свідок раніше не бачив. Із ОСОБА_1 вони знайомі, не пам`ятає, коли останній раз його зустрічав. Чи керував цим транспортним засобом ОСОБА_1 в день пригоди свідку невідомо, в цей день вони не бачилися. Складений рапорт від 16 жовтня 2025 року відповідає дійсності. Пояснив, що відео з бодікамери як завжди здав після зміни.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ст. 124 КУпАП настає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. 
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
В пункті 12.1 ПДР зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані: - знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; - створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; - виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух
Як зазначено у п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими доказами.
В судовому засіданні досліджені: - протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №485997 від 17 жовтня 2025 року; - схема місця ДТП, відповідно до якої вбачається що дорожньо-транспортна пригода мала місце 16 жовтня 2025 року об 11 год. 34 хв. год. в м. Кременчук, вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 36, із транспортним засобом TOYOTA AVENSIS, д.н.з НОМЕР_1 , власник – ОСОБА_3 , вид пригоди – наїзд на перешкоду, зафіксовано місце наїзду на перешкоду (пеньок), місце розташування електроопори, напрямок руху транспортного засобу, містяться відомості про наявність механічних ушкоджень транспортного засобу, їх характер та локалізація; - письмові пояснення ОСОБА_1 від 16 жовтня 2025 року, який від надання будь-яких пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України; - заява власника транспортного засобу ОСОБА_3 від 17 жовтня 2025 року, яка просить не проводити перевірку за фактом пошкодження її транспортного засобу  TOYOTA AVENSIS, НОМЕР_2 , так як вирішила питання самостійно, претензій матеріального та морального характеру ні до кого не має, факт ДТП заперечує; - рапорт поліцейського взводу 2 роти 2 БПП м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП М. Тесленко від 16 жовтня 2025 року, згідно якого під час патрулювання в складі екіпажу «Залік-101» спільно з старшим лейтенантом ОСОБА_6 за адресою: Набережна лейтенанта Дніпрова, 36, було виявлено ТЗ TOYOTA AVENSIS, д.н.з НОМЕР_1 , котрий ймовірно під час руху не впорався з керуванням автомобіля та внаслідок чого з`їхав з проїзної частини дороги та здійснив наїзд на перешкоду, що призвело до механічних пошкоджень. Оглянувши місце події, водія даного транспортного засобу встановити не вдалося можливим, так як останній покинув місце події, залишивши транспортний засіб. Було зроблено відповідну реєстрацію на спецлінію «102» про дану подію та складено схему ДТП. 
У матеріалах справи відсутні додатки у вигляді фото, відео фіксації, та у протоколі про адміністративне правопорушення такі не зазначені. 
Свідки дорожньо-транспортної пригоди, потерпілі особи у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані. 
Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. Ці підходи характеризують доведення поза розумним сумнівом.
В цьому аспекті стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію Суду у справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 ) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до норм ПДР України, тому суд під час розгляду справи повинен встановити, чи порушено вимоги відповідних пунктів ПДР України водієм, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, що повинно бути підтверджено належними доказами, та чи вчинене ним порушення перебуває у причинно наслідковому зв`язку з настанням дорожньо транспортної пригоди.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Частиною 2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, покладений на визначених ст.255 КУпАП осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В цілому, виходячи з аналізу та оцінки доказів, які містяться в матеріалах справи, зазначений у адміністративному протоколі факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що призвів до дорожньо-транспортної пригоди та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в судовому засіданні свого беззаперечного підтвердження не знайшов. Докази в підтвердження вини ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні та в ході розгляду справи суду не надані.
Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя, - 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Полтавським апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.
Повний текст постанови виготовлено 12 січня 2026 року.

Суддя :   Т.О. Мартишева