ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2026 року	м. Ужгород	№ 260/8997/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому просить: 1) Визнати протиправною бездіяльності Центральної військово- лікарської комісії Збройних Сил України щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви (скарги) ОСОБА_1 на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Іршава) про ступінь придатності до військової служби, згідно довідок ВЛК від 24.06.2025 р. №2025-06-24-1043-5679-0 та від 29.07.2025 р. № 2025-0729-1055-3288-7; 2) Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву (скаргу) ОСОБА_1 на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Іршава) про ступінь придатності до військової служби та прийняти відповідне рішення з даного питання, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, є протиправною та такою, що порушує права позивача, оскільки відповідач повинен був оформити висновок про розгляд скарги не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів. Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.
Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду подано не було. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, відповідно до висновків регіональної ВЛК від 24.06.2025 р. № 2025-0624-1043-5679-0 та від 29.07.2025 р. № 2025-0729-1055-3288-7.
Не погодившись із довідками ВЛК та її висновками, позивач оскаржив рішення до Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ Міністерства оборони України.
Однак, листом від 06 жовтня 2025 року № 598/9/24163 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України повідомила позивача, що підстав для скасування постанови ВЛК при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Іршава) про ступінь придатності до військової служби, згідно довідки ВЛК від 24.06.2025 року № 2025-0624-1043-5679-0 чи направлення начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час, немає. Також зазначено, що у разі незгоди з даним рішенням, відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, частини 1 статті 16 Закону України «Про звернення громадян» та підпункту 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення, заявник має право на його оскарження у суді.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби, установлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців, (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх звільнення із Збройних Сил України.
ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.
Постанови ВЛК мають прийматись на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ).
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Позивач зазначає, що скаргу на дії ВЛК при складанні довідки, ЦВЛК Збройних Сил України розглянуто з порушенням п.2.3.3 - п.2.3.5. розділу 2 Положення №402, в односторонньому порядку, без належної оцінки інших наданих до скарги додатків, без направлення запитів до закладів охорони здоров`я (установ), узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи для з`ясування фактичних обставин та причин хвороб, що, у свою чергу, свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду скарги та прийняття протиправного рішення, внаслідок якого не скасовано постанову ВЛК в частині встановлення причинного зв`язку та тяжкості захворювань.
За результатом розгляду скарги позивача, голова ЦВЛК ЗС України без складання протоколу листом від 06.10.2025 року за № 598/9/24163 повідомив позивача про те, що підстав для перегляду та скасування висновку військово-лікарської комісії про ступінь придатності до військової служби, немає, і порекомендував, у разі незгоди з цим рішенням звернутись до суду.
При цьому, ЦВЛК було розглянуто скаргу позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР.
Разом з тим, абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Тобто, всупереч вимогам наказу МОУ №402, ЦВЛК відмовилась переглядати висновок ВЛК про ступінь придатності до військової служби, оформлений відповідними довідками.
З урахуванням вищенаведеного, суд звертає увагу, що ЦВЛК ЗС України, при розгляді скарги позивача про перегляд висновку військово-лікарської комісії про ступінь придатності до військової служби, свій висновок повинна була оформити не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів, з відповідним медичним обстеженням позивача та з винесенням постанови за результатами такого розгляду.
Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які повинен був ухвалити за законом.
Отже, має місце протиправна бездіяльність ЦВЛК, що є суб`єктом владних повноважень, щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги позивача.
Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зазначив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 зауважив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, зважаючи на те, що в рамках розгляду даної справи з`ясовано, що відповідачем не прийнято жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити згідно вимог, встановлених підпунктами 2.3.3 та 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а отже, скарга позивача не розглянута у відповідності по приписів Положення №402.
Таким чином, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України не здійснила, як того вимагає Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджено наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, належного розгляду скарги позивача на висновок військово-лікарської комісії про ступінь придатності до військової служби, що свідчить про протиправну бездіяльність.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України повторно розглянути заяву (скаргу) позивача на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про ступінь придатності до військової служби, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1 211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви (скарги) ОСОБА_1 на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Іршава) про ступінь придатності до військової служби, згідно довідок військово – лікарської комісії від 24.06.2025 року № 2025-0624-1043-5679-0 та від 29.07.2025 року № 2025-0729-1055-3288-7.
3. Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву (скаргу) ОСОБА_1 на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Іршава) про ступінь придатності до військової служби, згідно довідок військово – лікарської комісії від 24.06.2025 року № 2025-0624-1043-5679-0 та від 29.07.2025 року № 2025-0729-1055-3288-7, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України судові витрати у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
 Суддя	 Н.Д. Маєцька