Справа № 354/345/19
Провадження по справі № 2-а/354/2/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді: Остап`юк М.В., 

при секретарі судового засідання: Крицкалюк Я.М., 
за участі сторін:
представника позивача: Гандзюк І.Р.
представника відповідача: Бабій А.А.
розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління державної інспекції архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №_35/1009/m6/2019 від 18.04.2019 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 квітня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності мотивовано тим, що у нього відсутні дозвільні документи на виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 2611091201:13:008:0139, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що вказана постанова про накладення на нього штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, а викладені в постанові факти не відповідають дійсності, та не є такими, що ґрунтуються на нормах матеріального права України. Як зазначає у позовній заяві позивач, йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 2611091201:13:008:0139, на якій він встановив малі архітектурні форми: альтанку, дитячий майданчик, баню-бочку та розбірний басейн. Вкінці грудня 2018 року до нього на перевірку прибув представник Відповідача та повідомив, що йому слід виготовити дозвільні документи на виконання будівельних робіт на вказаній вище земельній ділянці. Однак, які саме дозвільні документи, перевіряючий не вказав. Позивач стверджує, що з метою виготовлення проекту на вказані споруди, він звертався до фахівців у сфері архітектурної діяльності, які йому відмовили, оскільки для встановлення тимчасових споруд не потрібно виготовляти проектно-дозвільну документацію. Також він звертався до органу місцевого самоврядування. 23.04.2019 року комісія Татарівської сільської ради обстежила його земельну ділянку та підтвердила наявність альтанки, дитячого майданчика, бані-бочки та басейна, про що складено відповідний акт. Однак, 23.04.2019 року поштою він отримав оскаржувану постанову від 18.04.2019 року, якою накладено на нього стягнення у виді штрафу за відсутність дозвільних документів на виконання будівельних робіт, однак він не здійснював жодного будівництва, і жодних перевірок у нього не проводилось. Також позивач зазначив, що головний інспектор Яворський М.Й. діяв упереджено, недобросовісно, не в межах своїх повноважень, оскільки перевірка правильності встановлення малих архітектурних форм не входить до його компетенції. 
Категорично заперечив здійснення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 2611091201:13:008:0139. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Просить Суд визнати незаконною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського М.Й. № 35/1009/m6/2019 від 18.04.2019 року. 
27.05.2019 року надійшов відзив від відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України. У відзиві Сторона відповідача заперечує відносно задоволення позову та зазначає, що на підставі колективного звернення мешканців села Татарова було видано направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана перевірка проводилася головним інспектором Яворським М.Й. у період з 19.12.2018 по 28.12.2018. За результатами перевірки встановлено, що виконуються будівельні роботи без дозвільних документів, відповідно були складені: Акт від 28.12.2018, протокол про адміністративне правопорушення від 28.12.2018, припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 28.12.2018, яким ОСОБА_1 було зобов`язано негайно зупинити будівельні роботи та усунути виявлені порушення до 28.02.2019 року шляхом виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану. Оскільки в ході позапланової перевірки встановлено, що вимоги припису від 28.12.2018 виконані не були, керуючись ч. 1 ст. 188-42 КУпАП постановою по справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2019 № 35/1009/m.6/2019 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 5100, 00 гривень. Головний інспектор діяв в межах та відповідно до закону, оскаржувана постанова складена з дотриманням вимог законодавства. 
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 03.05.2019 року справу розподілену на суддю Польську М.В.
Ухвалою суду від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19).
Ухвалою суду від 02.12.2019 року замінено неналежного відповідача у справі на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (а.с.57).
У зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Польської М.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, 30.07.2020 року відбувся повторний автоматизований розподіл справи. Справа передана судді Остап`юк М.В. (а. с. 73).
Ухвалою суду від 04.08.2020 року справа прийнята суддею до свого провадження (а.с.74).
Ухвалою суду від 25.01.2021 року провадження у справі зупинено до завершення ліквідаційної процедури Державної архітектурно-будівельної інспекції України та встановлення її правонаступника (а.с.116-117).
Ухвалою суду від 16.09.2025 року відновлено провадження у справі (а. с. 119).
Ухвалою суду від 20.01.2025 року у справі залучено правонаступника відповідача – Державну інспекцію архітектури та містобудування України.
07.03.2025 надійшов відзив на позовну заяву від правонаступника відповідача - Державної інспекції архітектури та містобудування України, у якому позовні вимоги заперечуються. Так, у відзиві зазначається, що дії та рішення, які стали підставою для звернення до суду прийняті відповідними посадовими особами на основі аналізу обставин, документів та особистого прийняття оскаржуваних рішень. Такі рішення ґрунтуються на основі внутрішнього переконання посадових осіб ДАБІ, які перебувають у трудових відносинах з ДІАМ, тому відповідач не в змозі надати детальних пояснень відносно дій та управлінських рішень, що ним не приймались. Разом з тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що перевірка Позивача проводилася у відповідності до вимог закону, а оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог законодавства, оскільки в ході перевірки було встановлено, що вимоги припису від 28.12.2018 ОСОБА_1 не були виконані. У відзиві представник Відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві.
У судовому засіданні представник відповідача заперечила відносно задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позов. Просила відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши сторін, дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).
Виходячи з положень частини першої статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з вимогами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.
Судом встановлено, що 18.04.2019 року головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й. було винесено постанову № _35/1009/m6/2019, на підставі якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100, 00 грн.
У постанові зазначено, що ОСОБА_1 не виконав вимоги припису від 28.12.2018 щодо виготовлення дозвільних документів на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням абзацу 4 пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 533.
Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та має бути скасованою судом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
У ході судового розгляду встановлено, що за результатами позапланової перевірки з дотримання Позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті, яка тривала у період часу з 27.03.2019 по 09.04.2019 року, Державним інспектором складено Акт планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі – Акт перевірки), відповідно до якого позивач ОСОБА_1 не виконав вимог припису від 28.12.2018 року щодо виготовлення дозвільних документів на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .
Заперечуючи наявність події та складу адміністративного порушення у своїх діях, Сторона позивача зазначає, що уповноваженим органом не проводилася жодна перевірка його діяльності. Ним зведені альтанка, дитячий майданчик, баня-бочка, розбірний басейн, які відносяться до малих архітектурних форм, на що дозвільні документи отримувати не потрібно. А тому, вважає, що оскаржувана постанова відносно нього складена безпідставно. 
Як вбачається з Акту обстеження земельної ділянки, площею 0, 03 га, яка належить ОСОБА_1 від 23.04.2019 року, проведеного комісією Татарівської сільської ради, на земельній ділянці розташовані альтанка з мангалом, дитячий майданчик, баня-бочка та басейн (а. с. 7).
З долучених до матеріалів справи фотографій, які позивач надав на підтвердження своїх позовних вимог, вбачається розбірний басейн, сауна-бочка та елементи альтанки (а. с. 99-101).
У розумінні пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будівництво – це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.
Розбірний басейн, сауна-бочка та елементи альтанки не є будівництвом.
Будь-яких інших фотографій, крім тих, що зазначені вище Відповідачем не долучено.
Відповідачем також не зазначено, які саме об`єкти будівництва зводив Позивач, чи які саме будівельні роботи виконував.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало невиконання припису від 28.12.2018, щодо виготовлення дозвільних документів на виконання будівельних робіт.
Однак, вказаний припис, який і став підставою для винесення постанови до матеріалів справи таки не долучено та суду не надано впродовж всього судового розгляду справи.
Відтак, Відповідач не долучив жодних доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що він не здійснював жодних будівельних робіт, які потребували відповідного дозволу та підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови 
У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
На відміну від Позивача, який зайняв активну позицію, Відповідач, на якого законодавством покладено обов`язок доводити правомірність своїх дій, у даному випадку, - здійснення позивачем ОСОБА_1 будівництва без дозвільних документів та невиконання припису, - належними доказами не довів, а також не долучив до справи жодних доказів, які б спростували позицію Позивача. 
Відповідно до статті 19 Конституції, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Стаття 5 КАС України встановлює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення норм КУпАП відповідними доказами.
В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих доводів щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 91 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як зазначено в пункті 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Суд вважає, що наявними матеріалами справи не доведена вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відтак, позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтею статтями 2, 5, 77, 78, 91 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського М.Й. №35/1009/m6/2019 від 18.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повні найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ), адреса місцезнаходження: 01133, бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи: 44245840.
Повний текст рішення складено 08.01.2026.

Суддя:        Марія ОСТАП`ЮК