КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року

справа № 760/21075/15-ц

провадження № 22-ц/824/2134/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі: Державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління», Київський національний університет технологій та дизайну

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Усатової І.А., за заявою ОСОБА_1 про видачу нових виконавчих листів у зв`язку зі зміною боржника у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління», Київського національного університету технологій та дизайну про стягнення заробітної плати та інших платежів за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку матеріальної допомоги і відшкодування моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із заявою про видачу нових виконавчих листів у зв`язку зі зміною боржника та просить, видати стягувачу - ОСОБА_1 нові виконавчі листи із заміною боржника правонаступником, з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» на Київський національний університет технологій та дизайну.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року заяву повернуто заявнику без розгляду.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Вимоги обґрунтовані тим, що неповідомлення заявника про розгляд його заяви, розгляд заяви за його відсутності є порушенням принципів цивільного судочинства. 
Заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження окремо обумовлена у ч. 5 с. 442 ЦК України.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача Шулик К.В. проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.183 ЦПК України, оскільки до неї не додано доказів її надіслання (надання) боржнику.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до розділу XIX Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814, звернення судових рішень до примусового виконання здійснюється в порядку та в строки встановлені відповідно до вимог процесуального законодавства, Кримінально-виконавчого кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших нормативно-правових актів.
Виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.
Виконавчі листи підписуються головуючим суддею, а за його відсутності (відпустка, тривале відрядження, хвороба та ін.) - головою суду чи його заступниками.
Отже, ні нормами ЦПК України, ні нормами Закону України "Про виконавче провадження" не передбачена видача виконавчого листа на виконання рішення суду на підставі ухвали суду.
Нормами ЦПК України передбачено лише, що суд шляхом постановлення ухвали може виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (стаття 432 ЦПК України), поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (стаття 433 ЦПК України) або в разі втрати виданого виконавчого листа видати його дублікат (пункт 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).
Суд розглянув заяву про видачу виконавчого листа і постановив у судовому засіданні ухвалу, проте головуючим суддею виконавчий лист лише підписується.
ЦПК України не містить процесуальної норми, яка б передбачала розгляд судом заяви про видачу виконавчого листа та постановлення відповідної ухвали.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № № 426/12550/16-ц.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Компетенційна складова цього поняття пов`язана із наявністю юрисдикції для розгляду справ і правильним використанням судами функціональних повноважень за результатами розгляду справи.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вважає, що вислів "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу існування суду, а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Так, ЄСПЛ зазначає, що правильно мають застосовуватися і функціональні повноваження суду. Зокрема, порушення було визнане у справах проти України, коли при перегляді постанов Вищого господарського суду України Верховний Суд України, який міг або скасувати постанову Вищого господарського суду України та повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі, залишив у силі постанову апеляційного суду, перевищивши свої повноваження (Firma Veritas TOV v. Ukraine, no. 2217/07, §§ 26-30, 15 May 2012).
Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена поза межами норм, передбачених ЦПК України, поза межами повноважень районного суду, не може вважатись судом законною. 
У зв`язку з цим та з наведених вище підстав не може залишатися в силі ухвала першої інстанції щодо видачі ОСОБА_1 виконавчого листа.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №554/15618/13-ц.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 03 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді