ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/445/25
Головуючий у першій інстанції Рєпін К.К.
Провадження № 33/819/27/26 
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 м. Херсон
Херсонський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Гемми Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Сокол Ю.Ю.,
захисника Беспалова О.С.,
Штифурака І.М., якого притягнуто до адміністративної відповідальності,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу захисника Беспалова О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу  у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наступних обставин.
31.12.2024 близько 23:30 год. за адресою: м. Херсон, вул. Фрітаун 80, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мітсубісі днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, в порушення п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Беспалов О.С. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та справу про адміністративне правопорушення у щодо нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Зокрема, зазначає про те, що поліцейський не повідомив ОСОБА_1 жодної із передбачених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги ч.3 вказаної статті.
У відеозаписі ОСОБА_1 сказав, що є військовим, працівники поліції таку інформацію не перевірили. 
Також вказує про те, що військовослужбовець водій, згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння, і тому за приписами ч.3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органом управління Військової служби правопорядку у ЗСУ, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП.
Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, тому вся процедура огляду, яку застосували до водія, є недійсною, а її результати недопустимими доказами.
Крім того вказує, що взагалі неможливо встановити яким чином поліція дійшла висновку, що поведінка не відповідає дійсності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, порушення мови, порушення координації рухів, шкірне забарвлення обличчя. 
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає про те, що встановлений законом процесуальний строк для подання апеляційної скарги пропущений у зв`язку з тим, що доступ до матеріалів справи захисник Беспалов О.С. отримав 25.12.2025 в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області. 

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника Беспалова О.С. та Штифурака І.М., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Наведені захисником Беспалова О.С. причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає поважними, зважаючи на що, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП. 
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. 
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги вищевказаних законодавчих актів.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст.251 КУпАП, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення, у якому викладено обставини вчиненого правопорушення;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння,
-направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;
-рапортом поліцейського;
-відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейських з яких випливає, що у водія ОСОБА_1 поліцейським було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або найближчому закладі охорони здоров`я, проте він відмовився від такої пропозиції поліцейського. 
Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений, відповідно до ст.255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП. 
Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені в повному обсязі його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі і право на правову допомогу. Будь-якої незгоди чи зауважень зі змістом протоколу чи порядком його складання він не висловлював.
Якість з запису з боді-камери поліцейського є належної якості, такою, яка дає змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та підтверджує їх. 
Згідно цього відеозапису, жодного тиску чи примусу з боку співробітників поліції на ОСОБА_1 з метою примушення до проходження медичного огляду чи відмови від його проходження, визнання ним винуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом не встановлено. 
Що ж до посилань захисника в апеляційній скарзі на неправомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то такі права поліцейських, в залежності від ситуації, передбачені ст.31, 32, 35 Закону України «Про національну поліцію», з урахуванням того, що м. Херсон, а також сам ОСОБА_1 перебувають на території із спеціальним режимом та в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Крім того, відповідно до матеріалів провадження, в них відсутні будь-які заперечення чи скарги ОСОБА_1 з причин неправомірності зупинки керованого ним транспортного засобу.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було зупинене працівниками поліції 31.12.2024 близько 23:30 год., за адресою: м. Херсон, вул. Фрітаун, 80, тобто під час дії комендантської години, що, в свою чергу, також вказує на необґрунтованість посилання захисника в апеляційній скарзі на неправомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . 
Неспроможними є і посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і на нього розповсюджується спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст.266-1 КУпАП, а саме його огляд мав проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органом управління Військової служби правопорядку у ЗСУ, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст. 266-1 КУпАП.
Відповідно до ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Крім того, ст.256 КУпАП детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами. Зокрема Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853), визначає органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема і за ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП віднесено до компетенції, зокрема, органів Національної поліції. 
Відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Крім того, відповідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду водія -військовослужбовця таку процедуру проводить орган поліції, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода, такий огляд проводить військова служба правопорядку.
А тому під час процедури огляду на стан сп`яніння водія – військовослужбовця представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.
Крім того, відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з цивільними номерними знаками та не надав будь-яких доказів виконання ним на час зупинки обов`язків по військовій службі. 
Що ж до посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що неможливо встановити яким чином поліція дійшла висновку, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає дійсності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, то зазначене твердження, на думку апеляційного суду, є голослівним, оскільки у поліцейського були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, що в свою чергу узгоджується з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 та підтверджується відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейських.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У зв`язку з чим, доводи апелянта про відсутність належних та допустимих доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
З огляду на це, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є безпідставними.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Беспалова О.С. в інтересах ОСОБА_1 , відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Беспалова О.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. 
Поновити захиснику Беспалову О.С. строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2025 щодо ОСОБА_1 . 
Апеляційну скаргу захисника Беспалова О.С. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо 
ОСОБА_1 – залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма