ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 680/103/19
Провадження № 11-кп/820/60/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря - ОСОБА_4 ,
з участю: прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілої - ОСОБА_11 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_12 ,
представника цивільного відповідача - ОСОБА_13 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017240190000276 від 06 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Березівка Новоушицького району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює електромонтером оперативно-виїзної бригади Кам`янець-Подільського РЕМ АТ «Хмельницькобленерго», раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та виправдано його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведенням, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. 
Питання про речові докази вирішене в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_11 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за наступних обставин.
Так, майстер виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_8 14 вересня 2017 року, під час виконання робіт з підвищеною небезпекою - оперативного обслуговування електроустановки - закритої трансформаторної підстанції 10/0,4, № 240, яка розташована по вул. Центральна, 2, в с. Куражин Новоушицького району на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, будучи службовою особою, відповідальною за справний стан і безпечну експлуатацію електроустановки, допустив порушення п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 257 від 06 жовтня 1997 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Держнаглядохоронпраці № 26 від 25 лютого 2000 року ) та п. 2.2.18 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України № 4 від 09 січня 1998 року, що полягали в незачинені на замок дверей приміщення електроустановки та не відобразив їх в листі огляду трансформаторної підстанції, при цьому будучи достовірно обізнаним про відсутність замків на вхідних дверях до РУ - 10 кВ на другому поверсі ЗТП № 240, не вжив заходів, які виключають вільне потрапляння до електроустановки, шляхом забезпечення закриття вхідних дверей на замок та усвідомлюючи, що вказані порушення можуть призвести до нещасних випадків, легковажно розраховуючи на їх відведення, оперативно їх не усунув.
Внаслідок допущених порушень майстром виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_8 , 06 жовтня 2017 року в с. Куражин Новоушицького району, близько 17 години, учень Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів неповнолітній ОСОБА_14 , шляхом відчинення дерев`яних дверей, які не були зачинені на замок, вільно проник всередину приміщення другого поверху ЗТП № 240, де був уражений електрострумом, внаслідок чого загинув на місці події.
Порушення, допущені майстром виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_8 під час оперативного обслуговування ЗТП № 240, що полягають у незабезпеченні виконання умов, що виключають вільне потрапляння до електроустановки, перебувають у причинному зв`язку із настанням нещасного випадку із загибеллю учня 8 класу Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_14 .

Виправдовуючи ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, місцевий суд виходив з того, що зібраних в ході досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів недостатньо для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Зокрема, органом обвинувачення не доведено того, що трансформаторна підстанція, на якій стався нещасний випадок, перебувала на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго», а отже ОСОБА_8 мав обов`язок її обслуговувати, чого не зробив належним чином. 

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, представник потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просив вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями у сфері електроенергетики строком на 3 роки.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити.
Вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та істотним порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Стверджує, що місцевим судом не взято до уваги, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Зокрема, вважає, що є хибними висновки місцевого суду про те, що рішення сесії Новоушицької селищної ради від 22 листопада 2016 року № 23 «Про надання дозволу ПАТ «Хмельницькобленерго» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування об?єктів електроенергетики, а саме: ЗТП № 240 на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, за рахунок земель комунальної власності» не підтверджує її використання ПАТ «Хмельницькобленерго» для надання електроенергії споживачам с. Куражин. 
Натомість, на думку сторони обвинувачення, звернення посадових осіб Новоушицького РЕМ з метою виготовлення правовстановлюючих документів на землю з метою обслуговування ЗТП № 240 є фактично визнанням її обслуговування, використання для надання електроенергії споживачам с. Куражин та першочерговими діями щодо виготовлення правовстановлюючих документів на ЗТП № 240.
Суд безпідставно критично оцінив та відхилив п. 17 Висновку комплексної судової електротехнічної експертизи та експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 345/346/18-21 від 22 грудня 2018 року, у зв?язку з тим, що він суперечить висновкам експертизи № 35340/21-33 від 17 квітня 2023 року, проведеної згідно ухвали суду з більшим обсягом вихідних даних, наявних під час судового розгляду, оскільки інформація про перешивання (підробку) вказаних у висновку експерта № 35340/21-33 від 17 квітня 2023 року документів озвучена стороною захисту після смерті головного інженера Новоушицького РЕМ ОСОБА_15 , що виключає можливість його безпосереднього допиту.
На його думку, твердження сторони захисту про те, що перешивання (підробка) журналів проводились безпосередньо ОСОБА_15 на вимогу слідчих органів, є способом захисту та спробою визнати ряд зібраних письмових доказів у справі неналежними та недопустимими.
Окрім того, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд безпідставно зазначив, що дослідження, проведене експертом за наявними на той час вихідними даними, суперечить показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які показали, що ОСОБА_8 не обслуговував ЗТП № 240 на території Куражинської ЗОШ, оскільки вказані особи допитувались судом у 2024 році, а нова експертиза була завершена ще 17 квітня 2023 року, тобто в ході її проведення експерти досліджували менший об?єм доказів.
Висновки суду про порушення прав ОСОБА_8 , передбачених ст.ст. 59, 62, 63 Конституції України ґрунтується на припущеннях, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявний протокол допиту ОСОБА_8 із роз`ясненням йому вимог ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України та інших його прав. При цьому скарг на заборонені методи слідства до суду, процесуального прокурора та слідчих органів від ОСОБА_8 не надходило.
Вважає, що відмова ОСОБА_8 від раніше наданих показів, заяви про тиск на нього з метою надання зізнавальних показань є виключно спробою уникнення кримінальної відповідальності та визнання зібраних в ході досудового слідства письмових доказів неналежними та недопустимими.
Покази ж свідка ОСОБА_21 , який на той час очолював Новоушицький РЕМ, суперечать виданій ним же довідці № 1021 від 06 жовтня 2017 року, яка підтверджує право власності на ЗТП № 240, а також показам свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_20 .
На його думку, такі покази свідок ОСОБА_21 надав з метою сприяння уникненню ОСОБА_8 кримінальної відповідальності та АТ «Хмельницькобленерго» цивільної відповідальності.
Судом безпідставно взято до уваги покази обвинуваченого про те, що він підписував протоколи проведення слідчих дій за його участі, не читаючи, оскільки допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_23 , який здійснював досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, показав, що в ході допиту обвинуваченого зауважень, скарг на недозволені методи слідства ні до нього, ні до процесуального прокурора не надходило. Тиску, порушень вимог кримінального-процесуального законодавства в ході проведення слідчих дій не допускалось. А тому, на його думку, вказане свідчить про упередженість суду.
Вважає, що технічний запис із показами свідка ОСОБА_15 , допитаного 28 жовтня 2019 року іншим складом суду (на час розгляду справи помер), є нечіткими та незрозумілими для сприйняття, тому суд першої інстанції безпідставно взяв такий до уваги.

Представник потерпілої, адвокат ОСОБА_12 , у своїй апеляційній скарзі просив оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та призначити йому покарання відповідно до санкції вказаної статті. Також, відповідно до уточнених вимог позовної заяви від 19 жовтня 2025 року просив стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_11 500 000 грн моральної шкоди. Позов в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів Відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради та Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади просив залишити без розгляду.
Вирок вважає незаконним та необґрунтованим.
Стверджує, що місцевим судом не взято до уваги докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_8 .
Вважає, що в діях обвинуваченого вбачається об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, а саме: невиконання дій, які він повинен був вчинити згідно із законодавчими або нормативними вимогами.
На його думку, саме такі дії ОСОБА_8 призвели до загибелі дитини - ОСОБА_14 .

Представник цивільного відповідача АТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_13 на вказані апеляційні скарги подав відзив, у якому заперечив їх вимоги та просив залишити вирок місцевого суду без змін. 
На його думку, ОСОБА_8 чи інші працівники АТ «Хмельницькобленерго», в розумінні положень ст. 1172 ЦК України, не завдали шкоди іншим особам, в тому числі цивільному позивачу, під час виконання своїх трудових обов`язків. 
Стверджує, що АТ «Хмельницькобленерго» не є власником закритої трансформаторної підстанції № 240, що розташована на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, тому товариство не є належним відповідачем. 
Вважає, що саме в діях ОСОБА_14 вбачається умисел щодо вчинення протиправних дій, пов`язаних із проникненням у приміщення.

Адвокат ОСОБА_12 на вказаний відзив подав відповідь, у якій зазначив, що згідно із даними першого службового розслідування ЗТП № 240 обслуговувалась ПАТ «Хмельницькобленерго». Відповідальним же за цей об`єкт був призначений ОСОБА_8 . Однак, останній належним чином не виконав своїх обов`язків, внаслідок чого і загинув ОСОБА_14 . Повторне ж службове розслідування, яке було проведено після подання цивільного позову, мало протилежні висновки, зокрема, про те, що особу, винну за настання нещасного випадку, не вдалось встановити.
Разом з тим, доказами, дослідженими судом, підтверджується, що трансформаторна підстанція перебувала на балансі, використовувалась та обслуговувалась ПАТ «Хмельницькобленерго», а отже ОСОБА_8 винен у її неналежному обслуговуванні та у нещасному випадку. 

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав доводи апеляційних скарг.
Потерпіла ОСОБА_11 та її представник, адвокат ОСОБА_12 , підтримали апеляційні скарги в частині визнання ОСОБА_8 винуватим та просили призначити останньому покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі, оскільки він повністю визнав себе винуватим у вчиненому, вибачився перед потерпілою, відшкодував їй моральну шкоду, жодних претензій до нього потерпіла не має.
Представник цивільного відповідача АТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_13 заперечив проти задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої, оскільки вирок місцевого суду вважає законним та обґрунтованим.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник, адвокат ОСОБА_10 не заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої в частині визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Однак, просили обвинуваченого суворо не карати, оскільки дане кримінальне правопорушення є неумисним злочином, він повністю визнав свою вину у скоєному, щиро покаявся, відшкодував потерпілій завдану моральну шкоду, має на утримані двох неповнолітніх дітей та хворого батька, працює у критичній інфраструктурі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників провадження, повторно провівши судове слідство, дослідивши докази у справі, допитавши обвинуваченого, свідків та потерпілу, перевіривши і обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів прийшла до наступних висновків. 

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. 
Виправдувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасований лише у разі, якщо апеляційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник, а також на підставі апеляційної скарги обвинуваченого, його захисника з мотивів і підстав виправдання (ч. 2 ст. 420 КПК України).
Завданнями кримінального провадження, в тому числі, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України).
Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України).
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню (п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України).
Суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 420 КПК України).
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150, п. 253).
Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. 
Вказаним вимогам закону вирок суду першої інстанції не відповідає, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та він ухвалений із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. 

Суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, виходив з того, що зібраних в ході досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів недостатньо для доведення його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.
На переконання суду першої інстанції, стороною обвинувачення не доведено, що трансформаторна підстанція, на якій стався нещасний випадок, перебувала на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго», а отже й не доведено обов`язку ОСОБА_8 її обслуговувати. 
Однак, з таким висновком місцевого суду апеляційний суд не погоджується, враховуючи наступне.

Так, ч. 2 ст. 272 КК України передбачено відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки.
Основним безпосереднім об`єктом цього злочину є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.
Під безпекою виконання робіт з підвищеною небезпекою слід розуміти такий стан, коли не заподіюється і не може бути заподіяна шкода внаслідок експлуатації, ремонту, реконструкції, спорудження певних об`єктів, обладнання, здійснення іншої виробничої діяльності, пов`язаної з підвищеним ризиком (високою ймовірністю завдання шкоди) як учасникам таких робіт, так і стороннім особам, правоохоронюваним інтересам. При цьому має значення не галузь господарства, в якій проводяться певні роботи, а сам характер таких робіт та правил, які порушуються. Ці правила стосуються не загальних правил охорони праці, які поширюються на всі галузі народного господарства та види виробничої діяльності, а лише тих правил, що стосуються окремих видів робіт.
Об`єктивна сторона злочину характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, 2) наслідками у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Крім того, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу цього злочину є обстановка і місце його вчинення.
Порушення правил безпеки може полягати у вчиненні дії, забороненої правилами (чи сукупності таких дій), або бездіяльності - невиконанні дій, які особа могла і повинна була вчинити. При цьому не має значення, яким нормативно-правовим актом вони встановлені - це можуть бути не лише акт під назвою "правила", а й закон, постанова, інструкція, положення, наказ, стандарт тощо.
Потерпілими від вказаного злочину можуть бути як учасники виробничого процесу, так і інші особи, які не мають до нього відношення. 
З суб`єктивної сторони злочин характеризується змішаною або необережною формою вини.
Суб`єкт злочину - спеціальний: це особа, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Обов`язки з дотримання правил безпеки можуть покладатися на особу в зв`язку із займаною посадою чи виходячи з характеру виконуваної роботи, зокрема згідно її посадової чи робочої інструкції.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у 2017 році займав посаду майстра виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго». Він обслуговував усі підстанції, розташовані у селі Куражин, в тому числі й закриту трансформаторну підстанцію № 240 (далі - ЗТП № 240), де загинув ОСОБА_14 . Підтвердив, що, дійсно, не вжив необхідних заходів щодо усунення порушень вимог безпеки, які можуть призвести до нещасних випадків, а саме: не забезпечив належного контролю за тим, щоб двері другого поверху ЗТП № 240 були постійно зачинені на замок. Натомість, через вільний доступ до силових частин підстанції, загинув потерпілий ОСОБА_14 .

Отже, обвинувачений підтвердив, що саме він був відповідальною особою за обслуговування ЗТП № 240 та саме через його бездіяльність (неналежне зачинення дверей) загинув ОСОБА_14 .

Разом з тим, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст. 23 КПК України апеляційним судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_11 показала, що ввечері 06 жовтня 2017 року її син ОСОБА_14 пішов до школи на свято і не повернувся. Згодом, їй зателефонували та повідомили, що з ним сталась біда. Вони разом з чоловіком попрямували до школи. Прибувши туди, у приміщенні другого поверху ЗТП № 240, побачили їхнього сина, який лежав мертвий у кутку.

Свідок ОСОБА_22 , яка працювала директором Куражинської ЗОШ, апеляційному суду показала, що ввечері 06 жовтня 2017 року їй зателефонували зі школи та повідомили, що сталася трагедія - на другому поверсі підстанції загинув учень ОСОБА_14 . Вони з чоловіком одразу ж поїхали туди. Піднявшись на другий поверх ЗТП № 240, її чоловік виявив тіло загиблого ОСОБА_14 . Згодом приїхали батьки загиблого та швидка.
Також, свідок підтвердила, що саме працівники Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» завжди здійснювали обслуговування ЗТП № 240, на якій стався нещасний випадок з потерпілим ОСОБА_14 , учнем школи. Зокрема, перекривали дах, замінювали двері, тобто відносились до неї як до своєї власності, а після трагедії - перенесли підстанцію за межі школи.

Отже, потерпіла та свідок ОСОБА_22 підтвердили, що ОСОБА_14 загинув в приміщенні другого поверху ЗТП № 240. Крім того, ОСОБА_22 підтвердила також й те, що цю підстанцію обслуговували саме працівники Новоушицького РЕМ.

Свідок ОСОБА_21 , який з 2016 року працював на посаді в.о. директора Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», у судовому засіданні апеляційного суду показав, що на початку жовтня 2017 року в РЕМ надійшло повідомлення про нещасний випадок із хлопчиком у ЗТП № 240, що розташована на території школи в с. Куражин. На місце виїхав головний інженер ОСОБА_15 . 
Працівники Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» перед загибеллю ОСОБА_14 її обслуговували, зокрема, замінювали покрівлю даху на ЗТП № 240. Після трагедії відключили вказану підстанцію.

Тобто, свідок ОСОБА_21 також підтвердив, що ОСОБА_14 загинув в прміщенні ЗТП № 240, обслуговування якої здійснювали працівники Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго».

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_24 показав, що на момент загибелі ОСОБА_14 , він працював керівником оперативно-диспетчерської групи Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго». 
У жовтні 2017 року стався нещасний випадок на підстанцій в с. Куражин. Загинув неповнолітній ОСОБА_14 , внаслідок потрапляння до приміщення ЗТП, що розташована на території Куражинської ЗОШ, оскільки на її дверях були відсутні замки.
ЗТП, на якій стався нещасний випадок мала номер 240 та входила до виробничої дільниці № 1, яку обслуговував майстер ОСОБА_8 , згідно із наказом про закріплення обладнання за виробничою дільницею № 1. 
Перед нещасним випадком, працівники РЕМ проводили на підстанції ремонтні роботи, зокрема замінили двері та відремонтували покрівлю.
ПАТ «Хмельницькобленерго» отримувало кошти за спожиту електроенергію, яка проходила через вказану ЗТП.
Станом на 2017 рік на території, яку обслуговував Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», безхазяйних підстанцій не було.

Отже, свідок ОСОБА_24 підтвердив, що ПАТ «Хмельницькобленерго» отримувало кошти за використання ЗТП № 240, яка була закріплена за виробничою дільницею № 1 Новоушицького РЕМ, яку обслуговував ОСОБА_8 , а також те, що ОСОБА_14 потрапив до вказаної підстанції у зв`язку із відсутністю замків на її дверях.

Свідок ОСОБА_20 , який працював електромонтером у бригаді майстра ОСОБА_8 до 2016 року, апеляційному суду показав, що їхня бригада обслуговувала у с. Куражин близько 6-7 підстанцій, зокрема й ЗТП № 240, що знаходиться на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів. ОСОБА_8 завжди був присутнім під час проведення усіх робіт на цій підстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_23 , який проводив слідчі дії у цьому кримінальному провадженні, показав, що брав участь у огляді місця події. Двері другого поверху ЗТП № 240, де загинув неповнолітній ОСОБА_14 , не були зачинені жодним замикаючим пристроєм, в тому числі на них не було й кріплень для встановлення навісного замка.

Окрім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, підтверджується й об`єктивними доказами, які були досліджені апеляційним судом.

Так, з 01 липня 2012 року ОСОБА_8 призначено на посаду майстра виробничої дільниці Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», що підтверджується даними витягу з наказу № 221-к від 02 липня 2012 року (т. 1, а.м.к.п. 68, 127).

Наказом ПАТ «Хмельницькобленерго» № 19а від 05 березня 2015 року ОСОБА_8 призначено відповідальною особою за справний стан і безпечну експлуатацію електроустановок (т. 2, а.м.к.п. 11).

Згідно з даними посадової інструкції майстра виробничої дільниці Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» 21-ПІ-36-2015 з додатками, ОСОБА_8 є особою відповідальною за технічний стан кабельного господарства РЕМ закріпленого за дільницею, організацію робіт щодо технічного обслуговування, ремонту, модернізації і реконструкції кабельного господарства, закріпленого за дільницею, організацію безпечного виконання робіт підпорядкованими та відрядженими працівниками як в діючих електроустановках так і поза ними, проведенням роботи з безпосередньо підпорядкованими працівниками з питань охорони праці, технології виконання робіт, пожежної безпеки, охорони навколишнього середовища, ремонту та технічного обслуговування розподільчих мереж.
До його обов`язків належить, зокрема, недопущення присутності сторонніх осіб на робочих місцях, на території дільниці та у виробничих приміщеннях; оперативне вжиття заходів щодо усунення порушень, які можуть привести до нещасних випадків (т. 1, а.м.к.п. 70-76, 141-154).

Пунктами 3, 104 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою», затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2015 року № 15 визначено, що роботи на кабельних лініях і діючих електроустановках, а також монтаж, наладка, технічне обслуговування, експлуатація, ремонт і демонтаж електроустановок та ліній електропередач є роботами з підвищеною небезпекою.

Отже, ОСОБА_8 , займаючи посаду майстра виробничої дільниці Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», був службовою особою ПАТ «Хмельницькобленерго» та здійснював роботи з підвищеною небезпекою - обслуговування електроустановок.

Даними довідки № 1021, виданої в.о. директора Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_21 06 жовтня 2017 року, підтверджується, що закрита трансформаторна підстанція з інвентаризаційним номером № 01082560 знаходилась на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» (т. 1 а.м.к.п. 67).

В ПАТ «Хмельницьколенерго» під інвентарним номером № 01082560 обліковувалась трансформаторна підстанція - 240, Куражин, комплектна трансформаторна підстанція, потужністю - 250 кВа. Вказане підтверджується даними Відомостей про наявність основних засобів станом на 21 грудня 2017 року та Звіту про оцінку справедливої вартості необоротних активів ПАТ «Хмельницькобленерго» із додатком (т. 2, а.м.к.п. 156, т.1, а.к.п. 136-137).

Тобто, вказаними доказами підтверджується, що ЗТП № 240 перебувала на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» під інвентарним номером № 01082560.

Наказом в.о. директора Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_21 № 1 від 03 січня 2017 року за майстром виробничої дільниці № 1 ОСОБА_8 закріплено наступне устаткування: повітряні лінії напругою 10 кВ Л- 11, 12, 17, 24, 27, 28, 29; трансформаторні підстанції напругою 10/0,4 кВ, які живляться від вказаних повітряних ліній; повітряні лінії напругою 0,4 кВ, що приєднані до трансформаторних підстанцій напругою 10/0,4 кВ цієї дільниці (т. 2, а.м.к.п. 12-13).

Відповідно до даних копії однолінійної технологічної схеми електропостачання споживачів Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ЗТП № 240 станом на час настання нещасного випадку живилась від повітряної лінії Л-27 напругою 10 кВ, що як вбачається з вищевказаного наказу, була зоною відповідальності ОСОБА_8 (т. 2, а.м.к.п. 10).

Даними акту проведення повторного службового розслідування від 14 травня 2019 року підтверджується, що ЗТП № 240 частково використовувалась АТ «Хмельницькобленерго» для здійснення постачання електричної енергії споживачам. У зв`язку із цим, АТ «Хмельницькобленерго» проводило ремонтні роботи для підтримання об`єкту в робочому стані. Періодичний огляд підстанції здійснював майстер Новоушицького РЕМ ОСОБА_8 (т. 1, а.к.п. 125-128).

Отже, ЗТП № 240 була закріплена за майстром виробничої дільниці № 1 ОСОБА_8 . Саме він здійснював її обслуговування та був відповідальною особою за її справний стан і безпечну експлуатацію. 
Вказане також узгоджується із показами свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_20 , які у судовому засіданні апеляційного суду підтвердили, що саме ОСОБА_8 здійснював обслуговування ЗТП № 240, яка розташована на території Куражинської ЗОШ.

Відповідно до п. 5.1.12 «Правил безпечної експлуатації електроустановок», затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 257 від 06 жовтня 1997 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Держнаглядохоронпраці № 26 від 25 лютого 2000 року), двері приміщень електроустановок, камер, щитів та збірок слід зачиняти на замок, крім тих, в яких проводяться роботи (т. 3, а.к.п. 99-103).

Згідно з п. 2.2.18 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України № 4 від 09 січня 1998 року, двері приміщень електроустановок (щитів, збірок тощо) мають бути постійно замкнені (т. 3, а.к.п. 104-105).

Отже, ОСОБА_8 , як майстер виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», зобов`язаний був забезпечити перебування дверей до ЗТП № 240 у зачиненому стані.

Таким чином, наведеними вище доказами в сукупності із показами обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_20 підтверджується, що обвинувачений, перебуваючи на посаді майстра виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», був відповідальною особою за справний стан і безпечну експлуатацію електроустановок, в тому числі й ЗТП № 240. А тому, останній був зобов`язаний не допускати присутності сторонніх осіб у ній, а також вживати заходів для усунення порушень, що можуть призвести до нещасних випадків, у тому числі, забезпечити зачинення дверей до ЗТП № 240 на замок.

Даними протоколу огляду місця події від 06 жовтня 2017 року та таблиці-ілюстрації до нього підтверджується, що ЗТП № 240 знаходилась на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, розташованої по вул. Центральній, 2 в селі Куражин Новоушицького району. 
На її другому поверсі знаходяться дерев`яні двері, які не обладнані жодним замикаючим пристроєм та перебувають у відчиненому стані. Під час огляду дверної рами в нижній її частині виявлено зламаний металевий цвях та отвір від цвяха, в верхній - зігнутий металевий цвях. За вказаними дверима розташовано приміщення, в якому вздовж правої та лівої стін встановлені дві металеві шафи з розміщеними в них комірками вимикача напруги 10 кВ. 
Також, під час проведення даної процесуальної дії здійснено огляд трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Куражин.
Тіло загиблого розташовано на відстані 40 см від ЗТП № 240, біля підніжжя металевої драбини. На його одязі виявлено наступні пошкодження: на светрі біля напису «Nike» - три круглі отвори з обпаленими краями; на сорочці - отвір з опаленими краями в ділянці грудної клітини; на штанях - розрив та ознаки обпалення в ділянці коліна лівої штанини.
Також, на трупі ОСОБА_14 виявлено пошкодження у вигляді опіків електричним струмом, а саме: посередині грудної клітки, на лівому зап`ясті, зовнішній стороні лівої кисті та на зовнішній стороні лівого колінного суглоба (т. 1, а.м.к.п. 8-17).

Причиною смерті ОСОБА_14 стало ураження електричним струмом - електротравма. На тілі ОСОБА_14 виявлено легкі тілесні ушкодження, які могли утворитись внаслідок дії високого тиску та надзвичайно високої температури за короткий проміжок часу, що підтверджується даними висновку судово-медичного експерта № 92 від 16 листопада 2017 року (т.1, а.м.к.п. 23-25).
Згідно з даними висновку судово-гістологічної експертизи № 1595 від 06 листопада 2017 року в результаті дослідження шматочків внутрішніх органів ОСОБА_14 виявлено, що в препаратах зі шкірки наявні зміни, характерні для дії високої температури, які можуть бути проявами ураження електричним струмом (т.1, а.м.к.п. 26).
Відповідно до даних висновку судово-токсикологічної експертизи №1988 від 13 жовтня 2017 року в зразках крові та сечі з трупа ОСОБА_14 не виявлено етилового алкоголю (т. 1, а.м.к.п. 27). 
Отже, ОСОБА_14 загинув у приміщенні другого поверху ЗТП № 240, розташованої на території Куражинської ЗОШ, внаслідок ураження електрострумом, що узгоджується із показами потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 . 

Із даних листа начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Хмельницькій області № 29-16/12-333 від 03 листопада 2017 року вбачається, що в період з 09 жовтня 2017 року по 11 жовтня 2017 року проведено моніторинг технічного стану та організації експлуатації ЗТП № 240.
Під час моніторингу було встановлено, що повітряна лінія - 10 кВ № 27, ЗТП № 240, повітряна лінія - 0,4 кВ № 1 від ЗТП № 240 знаходяться на балансі та обслуговуванні електропередавальної організації - Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго».
Згідно із записом у паспорті ЗТП № 240, вона має інвентарний номер 01082560 та введена в експлуатацію у 1969 році.
За наслідками обстеження ЗТП № 240 виявлено, що станом на 09 жовтня 2017 року замок на зовнішніх дверях РУ - 0,4 кВ пошкоджений, на дверях РУ - 10 кВ відсутній. На вхідних дверях РУ - 10 кВ, РУ - 0,4 кВ та камер силових трансформаторів Т-1 і Т-2 не нанесені попереджувальні знаки. Неізольовані струмовідні частини вводу 10 кВ, не захищені від випадкового дотику, відстань від яких до підлоги складає близько 500 мм (т. 1, а.м.к.п. 201-203).

Отже, вказаний лист узгоджується із даними довідки № 1021, виданої в.о. директора Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_21 06 жовтня 2017 року, Відомостей про наявність основних засобів станом на 21 грудня 2017 року та Звіту про оцінку справедливої вартості необоротних активів ПАТ «Хмельницькобленерго» із додатком, згідно з якими ЗТП № 240 перебувала на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» з інвентарним номером № 01082560. 
Також, цей доказ підтверджує, що на момент огляду представниками інспекції Держенергонагляду у Хмельницькій області, ЗТП № 240 мала ряд недоліків, у тому числі відсутність замикаючих пристроїв на зовнішніх дверях РУ - 10 кВ. 

Даними акту про проведення службового розслідування комісією ПАТ «Хмельницькобленерго» від 27 листопада 2017 року, з додатками підтверджується, що 06 жовтня 2017 року, близько 17 год., по вул. Центральній, 2 в с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ст., ОСОБА_14 , 2004 року народження, учень 8 класу, шляхом відчинення дерев`яних дверей, проник до розподільчого устрою (РУ) 10 кВ діючої двоповерхової будівлі ЗТП № 240, де був уражений струмом. Комісія ПАТ «Хмельницькобленерго» не змогла встановити беззаперечне коло осіб, які винні у допущені нещасного випадку (т. 1, а.м.к.п. 115-123).

Таким чином, наведеними доказами в сукупності із показами свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_23 підтверджується, що ЗТП № 240 розташована на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Двері другого поверху ЗТП № 240 на момент огляду перебували у відчиненому стані та не мали замикаючих пристроїв. Тобто, до комірок вимикача, напругою 10 кВ, був абсолютно вільний доступ. У зв`язку із цим, ОСОБА_14 учень вказаної школи, безперешкодно потрапив до приміщення другого поверху ЗТП № 240 та отримав ураження електричним струмом, внаслідок чого помер.

Даними висновку комплексної судової електротехнічної експертизи та експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 345/346/18-21 від 22 листопада 2018 року підтверджується, що місцем настання нещасного випадку із ОСОБА_14 є саме елементи (частини) електротехнічного обладнання у вигляді струмопровідних шин РУ-10 кВ, що знаходились в приміщенні будівлі із високовольтним електротехнічним обладнанням РУ-10 кВ та були спроектовані, виготовлені та змонтовані на другому поверсі окремо розташованої будівлі - закритої трансформаторної підстанції, яка за системою нумерації Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» має порядковий номер № 240.
ОСОБА_14 отримав ураження електричним струмом саме від елементів (частин) високовольтного обладнання, розташованого на другому поверсі ЗТП № 240. Вказане обладнання перебувало під діючою напругою електричного живлення 10 кВ у трьохфазній мережі змінного струму.
Сама ж ЗТП № 240 знаходилась в єдиній мережі енергопостачання Новоушицького РЕМ, що є структурною одиницею ПАТ «Хмельницькобленерго», яке здійснювало ліцензовану діяльність, що обумовлює відповідальність за загальний інженерно-технічний стан будівлі з боку осіб Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго». 
Вимоги дотримання безпечної експлуатації електроустановки 3ТП 10/0,4 № 240, покладені на організацію, що надає ліцензовані послуги на ринку електроенергетики та відповідно входить до сфери обслуговування електропередавальної організації Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго».
Електроустановка ЗТП 10/0,4 № 240 повинна відповідати вимогам низки нормативно-технічних актів, зокрема «Правил улаштування електроустановок» (ПУЕ - 2010), НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40,1-1.01-97 «Правила безпечної експлуатації електроустановок», однак таким вимогам вона не відповідала. 
В даному випадку існує причино-наслідковий зв`язок між виробничим процесом в галузі електроенергетики, а саме обслуговуванням Новоушицьким РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ЗТП 10/0,4 № 240, що знаходиться на території Куражинської школи І-ІІІ ступенів, та отриманням ураження електричним струмом, неповнолітнім ОСОБА_14 , учнем 8 класу вищевказаної школи, який не має жодного відношення до трудового процесу, запровадженого Новоушицьким РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго».
ОСОБА_14 отримав ураження електричним струмом саме внаслідок безперешкодного потрапляння в приміщення другого поверху, до силових частин РУ-10 кВ, що знаходилися під напругою, оскільки вхідні двері були зачинені «на цвях». Натомість вимогами пункту 5.1.12. НПАОП 40.1-1.01-97 «Правила безпечної експлуатації електроустановок» та пункту 2.2.18 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» передбачено постійне замкнення дверей приміщень електроустановок на замок.
Саме дії (бездіяльність) особи (осіб) Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», з технічного боку, перебувають у причинному зв`язку із загибеллю ОСОБА_25 . Особам Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», необхідно було забезпечити виконання умов, що виключають вільне потрапляння до електроустановки ЗТП № 240, в цілому (т. 3, а.м.к.п. 42-66).

Тобто, вказаний висновок експерта підтверджує, що працівники Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» зобов`язані були забезпечити неможливість вільного доступу сторонніх осіб до приміщення ЗТП № 240. Натомість, ОСОБА_14 отримав ураження електричним струмом, внаслідок безперешкодного потрапляння в приміщення її другого поверху, до силових частин РУ-10 кВ, що знаходилися під напругою. Саме дії (бездіяльність) працівників Новоушицького РЕМ перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із загибеллю неповнолітнього ОСОБА_14 .

Із даних висновку судової експертизи безпеки життєдіяльності та електротехнічної експертизи № 36332/21-46/12103/22-46 від 03 червня 2022 року вбачається, що на момент настання нещасного випадку ЗТП № 240 перебувала у працездатному стані та забезпечувала електроенергією побутових споживачів с. Куражин по фідеру № 1 та електрообладнання Куражинської ЗОШ по фідерам №№ 2, 3. 
Вхідні двері другого поверху ЗТП № 240, де розміщувалось розподільче обладнання 10 кВ та всі збірки другого поверху не зачинялись на замки, а також усі збірки РУ-10 кВ були відкриті та мали вільний доступ до обладнання напругою 10 кВ, а тому вказана підстанція не відповідала вимогам п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок.
Оскільки до приміщення ЗТП № 240 вхідні двері та двері металевих збірок РУ-10 кВ не були зачинені на замки, а отже був вільний доступ сторонніх осіб, то між неналежним утриманням і обслуговуванням трансформаторної підстанції та загибеллю ОСОБА_14 існує причинно-наслідковий зв`язок.
Згідно з п. 2.7 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31 липня 1996 року, якщо до електричних мереж електропередавальної організації приєднані електричні мережі, які на підставі права власності не належать жодному суб`єкту господарювання та через які електрична енергія передається до технологічних електричних мереж споживача, межа експлуатаційної відповідальності та точка продажу електричної енергії встановлюються на межі балансової належності споживача. Такі електричні мережі в установленому законодавством України порядку мають бути передані в господарське відання електропередавальної організації, до мереж якої вони приєднані.
За умови фактичного використання ЗТП № 240 працівники Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» повинні були виконувати вимоги п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок, п. 12.3.27 Технічної експлуатації електричних станцій і мереж, а також п. 4.3.1.7 Методичних вказівок з організації системи експлуатаційного обслуговування повітряних ліній електропередачі напругою 0,4-20 кВ, трансформаторних підстанцій напругою 6-20/0,4 кВ і розподільчих пунктів напругою 6-20 кВ, згідно з якими двері приміщень електроустановок, камер, щитів та збірок слід зачиняти на замок; огляд в трансформаторних пунктах повинен бути проведений не рідше 1 разу на 6 місяців; контроль за виконанням встановленої періодичності оглядів, а також виконанням прийнятих рішень щодо усунення виявлених дефектів покладається на майстра відповідного підрозділу району електричних мереж (т. 3, а.к.п. 157-176).

Отже, висновок експерта підтверджує, що ЗТП № 240 не відповідала вимогам п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок, оскільки вхідні двері до неї та двері металевих збірок РУ-10 кВ не були зачинені на замки, тобто туди був вільний доступ сторонніх осіб. Працівники Новоушицького РЕМ зобов`язані були зачинити на замок двері приміщення підстанції та двері металевих збірок РУ-10 кВ, чого не зробили. Тому між неналежним утриманням, обслуговуванням трансформаторної підстанції працівниками Новоушицького РЕМ та загибеллю ОСОБА_14 існує причинно-наслідковий зв`язок. При цьому, саме службові особи електропередавальної організації, якою у даному випадку була ПАТ «Хмельницькобленерго», повинні нести відповідальність за надзвичайні ситуації, зокрема, за загибель людей у випадку недотримання Правил користування електричною енергією та забезпечувати експлуатаційне обслуговування вищезазначених мереж.

Згідно з додатком до висновку експерта - листом Міністерства палива та енергетики України № 05/05-381 від 19 листопада 2007 року в об`єднаній енергетичній системі України існувало близько 5 тисяч об`єктів з передачі електричної енергії без оформлених прав господарювання (власності) та управління, які використовуються електропередавальними організаціями. Експлуатаційне обслуговування таких мереж ніким не здійснювалось, що зокрема, загрожує ураженням електричного струму. У такому випадку передбачена законом відповідальність за виникнення надзвичайних ситуацій покладається на електропередавальні організації. Електропередавальні організації зобов`язані дотримуватись та виконувати вимоги Правил користування електричною енергією та забезпечувати експлуатаційне обслуговування вищезазначених мереж (т. 3, а.к.п. 177).

Отже, у даному випадку відповідальність за загибель ОСОБА_14 покладається на ОСОБА_8 , як майстра виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», який був відповідальною особою за справний стан і безпечну експлуатацію ЗТП № 240.

Разом з тим, із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 14 вересня 2017 року здійснював оперативне обслуговування ЗТП № 240 і саме у цей день не зачинив на замок вхідні двері до РУ-10 кВ на її другому поверсі.
Однак, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не доведено даного факту, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Із журналу обліку робіт за нарядами та розпорядженнями Новоушицького РЕМ, розпочатого 12 вересня 2017 року, вбачається, що 14 вересня 2017 року ОСОБА_8 проводив огляд ЗТП № 240 (арк. 1 журналу, опечатаний конверт).
Згідно із оперативним журналом ЧД ОДГ № 7 Новоушицького РЕМ, розпочатим 17 серпня 2017 року та закінченим 22 вересня 2017 року, 14 вересня 2017 року о 09 год. 58 хв. ОСОБА_8 отримав розпорядження № 301 - оглянути ЗТП № 240, під напругою жодних робіт не виконувати та о 10 год. 20 хв. закінчив роботи (арк. 61 журналу, опечатаний конверт).

Однак, висновок судово-технічної експертизи документів № 35340/21-33 від 17 квітня 2023 року спростовує записи у вказаних журналах, оскільки за наслідками проведення експертизи встановлено, що оперативний журнал № 7 ЧД ОДГ Новоушицького РЕМ за період з 17 серпня 2017 року по 22 вересня 2017 року піддавався перешиванню, у ньому замінювалися 1, 20, 61, 80 аркуші.
У журналі обліку робіт за нарядами та розпорядженнями Новоушицького РЕМ за період з 12 вересня 2017 року по 25 квітня 2018 року аркуші ймовірно не замінювались, однак надати відповідь у категоричній формі не виявилось можливим з причини того, що аркуші скріплені додатковими скобами, які унеможливлюють огляд центральної частини аркушів. В журналі також здійснювалось перезакріплення аркушів з використанням додаткових скоб (т. 4, а.к.п. 56-63).
Отже, вказані журнали (оперативний журнал ЧД ОДГ № 7 Новоушицького РЕМ, розпочатий 17 серпня 2017 року та журнал обліку робіт за нарядами та розпорядженнями Новоушицького РЕМ, розпочатий 12 вересня 2017 року), не можуть братись судом до уваги на підтвердження факту здійснення ОСОБА_8 оперативного обслуговування ЗТП № 240 саме 14 вересня 2017 року, оскільки зважаючи на підчистки та інші ознаки їх підробки, у суду є обґрунтовані сумніви у їх достовірності.
Крім того, як вбачається із листа начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Хмельницькій області № 29-16/12-333 від 03 листопада 2017 року, останній огляд ЗТП № 240 було проведено 13 березня 2017 року (т.1, а.м.к.п. 201-203).
Таким чином, обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження в апеляційному суді. Тому, така обставина підлягає виключенню із нього, оскільки не підтверджена сукупністю доказів у справі.
З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги листа огляду (перевірки) трансформаторної підстанції напругою 10/0,38 кВ від 14 вересня 2017 року та шляховий лист вантажного автомобіля № 2280 від 14 вересня 2017 року (т. 1, а.м.к.п. 172; опечатаний паперовий конверт).
При цьому, виключення вказаної обставини жодним чином не впливає на обсяг обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 , та не спростовує його винуватості у вчиненому злочині, оскільки незалежно від вищевикладеного, останній зобов`язаний був дотримуватись вимог п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок і п. 2.2.18 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, забезпечивши неможливість проникнення сторонніх осіб до приміщення ЗТП № 240, шляхом зачинення вхідних дверей на замок. Однак обвинувачений не дотримався цих вимог, що й призвело до загибелі дитини.

За таких обставин колегія суддів вважає доведеним, що майстер виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_8 , будучи службовою особою, відповідальною за справний стан і безпечну експлуатацію електроустановки, здійснюючи оперативне обслуговування ЗТП № 240, яка розташована по вул. Центральна, 2, в с. Куражин Новоушицького району на території Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, тобто виконуючи роботи з підвищеною небезпекою, допустив порушення п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 257 від 06 жовтня 1997 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Держнаглядохоронпраці № 26 від 25 лютого 2000 року) та п. 2.2.18 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України № 4 від 09 січня 1998 року, що полягали у незабезпеченні зачинення на замок вхідних дверей до РУ-10 кВ на другому поверсі ЗТП № 240, не вжив заходів, які виключають вільне потрапляння до електроустановки, шляхом забезпечення закриття вхідних дверей на замок та усвідомлюючи, що вказані порушення можуть призвести до нещасних випадків, легковажно розраховуючи на їх відведення, оперативно їх не усунув.
Внаслідок допущених порушень майстром виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_8 , 06 жовтня 2017 року в с. Куражин Новоушицького району, близько 17 години, учень Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_14 , шляхом відчинення дерев`яних дверей, які не були зачинені на замок, вільно потрапив всередину приміщення другого поверху ЗТП № 240, де був уражений електрострумом, внаслідок чого загинув на місці події.
Порушення, допущені майстром виробничої дільниці № 1 Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_8 під час оперативного обслуговування ЗТП № 240, що полягають у незабезпеченні виконання умов, що виключають вільне потрапляння до електроустановки, перебувають у причинному зв`язку із настанням нещасного випадку із загибеллю учня 8 класу Куражинської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_14 .
Діяння ОСОБА_8 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.

Надаючи ж оцінку протоколу допиту ОСОБА_8 , як свідка, від 10 січня 2018 року, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Тобто, у випадку, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані про те, що його буде визнано підозрюваним, але всупереч наявності у нього права замовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не факт отримання показань від свідка, який в подальшому був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.
Під час такого допиту ОСОБА_8 показав, що він є відповідальною особою за технічний стан та безпечну експлуатації кабельного господарства Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», в тому числі й ЗТП № 240, розташованої на території Куражинської ЗОШ, яка закріплена за дільницею № 1. Про відсутність замків на дверях цієї підстанції йому було відомо. Обов`язок утримання ЗТП № 240 в закритому стані покладено на нього, як на майстра, що обслуговує дільницю, до якої належить ця ЗТП (т. 1, а.м.к.п. 217-218).
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час допиту ОСОБА_8 в якості свідка йому було роз`яснено права, в тому числі й право не свідчити проти себе. 
Протокол вказано допиту, в тому числі, був використаний в якості вихідних даних для проведення комплексної судової електротехнічної експертизи та експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 345/346/18-21 від 22 листопада 2018 року.
Однак, як вбачається з мотивувальної частини висновку експерта, вони не були покладені в його основу. Так, вказані висновки фактично ґрунтуються на даних протоколу огляду місця події від 06 жовтня 2017 року, листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Хмельницькій області № 29-16/12-333 від 03 листопада 2017 року, акту засідання комісії з проведення службового розслідування ПАТ «Хмельницькобленерго, а також нормативно-технічних документів (НПАОП 40.1-1.01-2000 «Правила безпечної експлуатації електроустановок», НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», Настанова системи управління товариством НСУТ-01-2017 ПАТ «Хмельницькобленеро»). 
Крім того, до проведення допиту ОСОБА_8 , в органу досудового розслідування не було достатніх підстав вважати, що саме останній в подальшому може бути визнаний підозрюваним, оскільки не було зібрано достатньої кількості доказів, які б свідчили про його причетність до вчиненого. 
Таким чином, підстави для визнання недопустимим доказом висновку комплексної судової електротехнічної експертизи та експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 345/346/18-21 від 22 листопада 2018 року, в мотивувальній частині якого міститься посилання на протокол допиту ОСОБА_8 у якості свідка від 10 січня 2018 року, відсутні.
Вказане узгоджується із висновками, викладеним у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 листопада 2024 року (справа № 284/937/21, провадження № 51-4184км24) та постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 травня 2021 року (справа №162/512/16-к; провадження № 51-261км21).

Разом з тим, апеляційний суд має обґрунтовані сумніви у достовірності даних річного плану-графіку технічного обслуговування ТП-10/04кВ Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» на 2016 рік, річного плану-графіку технічного обслуговування ТП-10/04кВ Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» на 2017 рік та багаторічного плану-графіку капітального ремонту ТП-10/04кВ на 2014-2018 роки Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», з огляду на таке.
Так, у графах під назвою «К-сть ТП» річних планів-графіків технічного обслуговування ТП-10/04кВ Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» на 2016 рік та на 2017 рік під номером 28 зазначено, що в с. Куражин наявно 11 трансформаторних підстанцій. Натомість, у графах під назвою «Населені пункти, ТП» цього ж рядка містяться відомості лише про десять підстанцій, а саме № 73, 96, 97, 241, 242, 252, 294, 270, 421, 150».
Водночас, у багаторічному плані-графіку капітального ремонту ТП-10/04кВ на 2014-2018 роки Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» у графі «шт.» в рядку № 28 зазначено: «10», а у графі «назва ТП» цього ж рядка вказано: «с. Куражин 73, 96, 97, 241, 242, 252, 294, 270, 421», тобто номери лише про 9 підстанцій.
Отже, оскільки дані річного плану-графіку технічного обслуговування ТП-10/04кВ Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» на 2016 рік, річного плану-графіку технічного обслуговування ТП-10/04кВ Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» на 2017 рік та багаторічного плану-графіку капітального ремонту ТП-10/04кВ на 2014-2018 роки Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» містять істотні суперечності щодо кількості підстанцій, які входять до зони обслуговування Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», апеляційний суд не може їх взяти до уваги як достовірні.

Що ж стосується того, що на момент настання нещасного випадку ОСОБА_8 перебував у відпустці, то вказане жодним чином не спростовує його винуватості у вчиненому, оскільки перебування у відпустці не звільняє його від виконання покладених на нього обов`язків щодо забезпечення належного стану та зачинення вхідних дверей ЗТП № 240. Зокрема, ще до відбуття у відпустку, останній не проконтролював неможливість вільного доступу до приміщення ЗТП № 240.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, невиконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбачених п. 5.1.12 Правил безпечної експлуатації електроустановок та п. 2.2.18 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, щодо закриття дверей ЗТП № 240 фактично було продовжуваним.
Невиконання таких обов`язків ОСОБА_8 перебуває у прямому причинному зв`язку із загибеллю неповнолітнього ОСОБА_14 , і не може виправдовуватись його тимчасовою відсутністю.

Твердження представника цивільного відповідача про те, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, оскільки ЗТП № 240 не перебувала на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» та не відносилась до сфери його обслуговування, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, з огляду на наступне.
Так, дійсно із даних листа т.в.о. генерального директора ПАТ «Хмельницькобленерго» № 2018-05-13-544 від 20 лютого 2018 року, акту засідання комісії ПАТ «Хмельницькобленерго» та акту проведення повторного службового розслідування від 14 травня 2019 року з проведення службового розслідування від 20 лютого 2018 року вбачається, що ЗТП № 240 на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» не знаходиться, під інвентарним номером № 01082560 обліковується інше майно (т. 2, а.м.к.п. 154, 158).
Однак, колегія суддів наведені докази до уваги не бере, з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 показав, що саме він здійснював обслуговування ЗТП № 240, розташованої на території Куражинської школи. Тобто, останній підтвердив, що був відповідальною особою за справний її стан та безпечну експлуатацію.
Окрім того, перебування ЗТП № 240 на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» підтверджується й іншими матеріалами справи.
Зокрема, даними довідки № 1021, виданої в.о. директора Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_21 06 жовтня 2017 року, підтверджується, що закрита трансформаторна підстанція з інвентаризаційним номером № 01082560 станом на 06 жовтня 2017 року знаходилась на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго» (т. 1 а.м.к.п. 67).
Відповідно до Відомостей про наявність основних засобів станом на 21 грудня 2017 року та Звіту про оцінку справедливої вартості необоротних активів ПАТ «Хмельницькобленерго» із додатком в ПАТ «Хмельницькобленерго» під інвентарним номером № 01082560 обліковується трансформаторна підстанція - 240 Куражин комплектна трансформаторна підстанція, потужністю - 250 кВа (т. 2, а.м.к.п. 156, т.1, а.к.п. 136-137).
Тобто, в ПАТ «Хмельницькобленерго» під інвентарним номером № 01082560 станом на момент загибелі ОСОБА_14 , обліковувалась трансформаторна підстанція 240 потужністю - 250 кВа, розташована в селі Куражин.
Із даних копії однолінійної технологічної схеми, електропостачання споживачів Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» вбачається, що у селі Куражин була наявна лише одна підстанція із номером № 240, яка живилась від повітряної лінії Л-27, напругою 10 кВ (т. 2, а.м.к.п. 10).
А тому, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена у бухгалтерських документах ПАТ «Хмельницьколенерго» трансформаторна підстанція - 240 та ЗТП № 240, на якій стався нещасний випадок із ОСОБА_14 , є одним і тим самим об?єктом.

Водночас, із листа начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Хмельницькій області (далі - Держенергонагляд, інспекція) № 29-16/12-333 від 03 листопада 2017 року вбачається, що в період з 09 жовтня 2017 року по 11 жовтня 2017 року проведено моніторинг технічного стану та організації експлуатації ЗТП № 240.
Під час моніторингу було встановлено, що повітряна лінія - 10 кВ № 27, ЗТП № 240, повітряна лінія - 0,4 кВ № 1 від ЗТП № 240 знаходяться на балансі та обслуговуванні електропередавальної організації - Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго».
Згідно із записом у паспорті ЗТП № 240, вона має інвентарний номер 01082560 та введена в експлуатацію у 1969 році.
Також у паспорті ЗТП № 240 відмічені відомості про проведення ремонтів, а саме: 12 вересня 2012 року - заміна ПК-10 кВ (під час капремонту ЗТП); 18 червня 2014 року - заміна покрівлі ЗТП та дверей РУ - 10 кВ, а також випробування; 08 вересня 2017 року - перевірка заземлювального пристрою; перевірка ізоляції н/в кабелів та проводів; перевірка повного опору петлі «фаза-ноль».
За інформацією ПАТ «Хмельницькобленерго» останній капітальний ремонт обладнання ЗТП № 240 проведено у вересні 2012 року, технічне обслуговування - у квітні 2016 року (т. 1, а.м.к.п. 201-203).

Будучи допитаним апеляційним судом в якості спеціаліста, ОСОБА_26 роз`яснив висновки, викладені у вищевказаному листі та пояснив наступне.
У 2017 році він працював на посаді старшого державного інспектора з енергетичного нагляду. У період з 09 жовтня 2017 року по 11 жовтня 2017 року ним та державним інспектором з енергетичного нагляду ОСОБА_27 з участю представників ПАТ «Хмельницькобленерго» був проведений моніторинг технічного стану та організації експлуатації ЗТП № 240, що розташована на території Куражинської ЗОШ.
Під час виїзду на вказаний об`єкт, на підставі технічного паспорту підстанції та додатку № 5 до договору про користування електричною енергією між Новоушицьким РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» та Куражинською ЗОШ І-ІІІ ступенів, наданих представниками Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», ними було встановлено, що ЗТП № 240 належить ПАТ «Хмельницькобленерго».
Також було встановлено, що працівники Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» не виконують графіки капітальних ремонтів та технічного обслуговування цієї підстанції, двері її другого поверху, що ведуть до РУ- 10 кВ, не зачинені на замок. 
При цьому, заперечив можливість роботи вказаної ЗТП у 2017 році без знаходження її на балансі електропередавальної організації, в даному випадку ПАТ «Хмельницькобленерго». У іншому разі вона в терміновому порядку була б відключена до з`ясування обставин, а у листі було б зазначено, що по ній не ведеться технічна документація.
Натомість, під час виїзду вони чітко встановили, що ЗТП № 240, на якій стався нещасний випадок, не була безхазяйною, а знаходилась на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго». 
Виконання ж цією електропередавальною організацією Правил безпечної експлуатації електроустановок, щодо обов`язкового зачинення дверей електроустановок, ускладнило б доступ до силових частин РУ-10 кВ в приміщенні ЗТП № 240, чого дотримано не було.
Крім того, ОСОБА_26 роз`яснив, що порядок введення в експлуатацію будь-якої підстанції є таким: спершу власник об?єкту створює технічний паспорт на підстанцію. Після узгодження із відповідними організаціями, вона переводиться на баланс власника. Він присвоює підстанції інвентарний номер. Лише після цього власник має право складати графіки технічного обслуговування та проводити там роботи.
Такі його роз`яснення узгоджуються із даними Відомостей про наявність основних засобів станом на 21 грудня 2017 року та Звіту про оцінку справедливої вартості необоротних активів ПАТ «Хмельницькобленерго» із додатком (т. 2, а.м.к.п. 156, т.1, а.к.п. 136-137), з яких вбачається, що в ПАТ «Хмельницькобленерго» під інвентарним номером № 01082560 обліковувалась трансформаторна підстанція № 240. 

Спеціаліст ОСОБА_28 , роз`яснюючи свої висновки апеляційному суду, пояснив, що він працював заступником начальника Держенергонагляду та особисто готував лист про результати моніторингу ЗТП № 240. 
Інспектори Держенергонагляду ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , на вимогу слідчого, проводили обстеження саме ЗТП № 240, розташованої на території Куражинської ЗОШ, у якій загинув ОСОБА_14 . 
Факт належності цієї підстанції ПАТ «Хмельницькобленерго» та її номер інспектори встановили на підставі її технічного паспорту та додатку № 5 до договору про надання електроенергії між Новоушицьким РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» та Куражинською ЗОШ І-ІІІ ступенів. За відсутності вказаних документів вони не могли провести перевірку цього об`єкта.
Саме власник підстанції присвоює їй інвентарний номер, який повинен міститися у бухгалтерському обліку основних необоротних активів.
Крім того, спеціаліст роз`яснив, що у додатку № 5 до вищевказаного договору зазначається інформація про належність (розмежування) електромереж та обладнання енергопередавальній організації або ж споживачу. 
Станом на 2017 рік Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» обслуговував усі об`єкти у закріпленому за ним районі, тобто у Новоушицькому районі Хмельницької області.
Для утримання та обслуговування таких об`єктів ПАТ «Хмельницькобленерго» використовує кошти з тарифів. У зв`язку із цим, товариство не могло виділяти кошти на обладнання, яке йому не належить.

Отже, у судовому засіданні апеляційного суду спеціалісти підтвердили, що на момент проведення моніторингу технічного стану та організації експлуатації ЗТП № 240 працівниками Держенергонагляду (через три дні після загибелі ОСОБА_14 ) дана підстанція перебувала на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго», яке її використовувало та обслуговувало.

Також із даних клопотання № 1167 від 05 жовтня 2016 року вбачається, що директор Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» ОСОБА_21 звертався до селищного голови Новоушицької селищної ради із питанням про відведення в оренду та виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, на якій знаходилась комплектна трансформаторна підстанція КТП № 240, потужністю 250 кВа, розташована в с. Куражин Новоушицького району, для ПАТ «Хмельницькобленерго» в особі Новоушицького РЕМ, що підтверджується даними клопотання № 1167 від 05 жовтня 2016 року (т. 3, а.м.к.п. 9, т. 2, а.к.п. 141).
Рішенням V сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 22 листопада 2016 року № 23 підтверджується, що ПАТ «Хмельницькобленерго» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для обслуговування об`єктів електроенергетики за рахунок земель комунальної власності, які відносяться до земель житлової та громадської забудови, зокрема, на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,037 га, в с. Куражин Новоушицького району, на якій розташована комплектна трансформаторна підстанція КТП № 240, потужністю 250 кВа (т. 3, а.м.к.п. 14-15, т. 2 а.к.п. 146-147).
Тобто, ще до загибелі ОСОБА_14 Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» звертався до селищного голови Новоушицької селищної ради із клопотанням про відведення в оренду та виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, на якій знаходилась вже існуюча трансформаторна підстанція № 240, потужністю 250 кВа, розташована в с. Куражин Новоушицького району. 
Вказане, на переконання апеляційного суду, також свідчить про наявність у ПАТ «Хмельницькобленерго» усіх правомочностей права власності на цю підстанцію, а саме права володіння, користування та розпорядження нею.

Із даних креслень електропостачання Куражинської ЗОШ вбачається, що закрита трансформаторна підстанція 10/04 кВ була спроектована в комплексі зі школою. Вказані креслення були погоджені із начальником Новоушицького РЕМ в 1976 році (опечатаний паперовий конверт).
Тобто, ЗТП № 240 існувала ще задовго до загибелі ОСОБА_14 та використовувалась ПАТ «Хмельницькобленерго» для надання електроенергії споживачам в с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області.

Також, із матеріалів справи вбачається, що станом на 2017 рік ЗТП № 240 була розташована на території Куражинської ЗОШ, за адресою: вул. Центральна, 2, с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області.
З договорів про користування електричною енергією до особових рахунків №№ 300421, 300389, 300309, 300550, 300511, 300478, 300449, 300445, 300427 вбачається, що Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» зобов`язувався постачати електроенергію споживачам, житлові будинки яких розташовані в с. Куражин, по вулицям Загородній, Калюській, Центральній.
Зокрема, відповідно до договору про користування електричною енергією до особового рахунку № НОМЕР_1 Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» зобов`язувався постачати електроенергію у житловий будинок ОСОБА_29 , розташований в АДРЕСА_3 . 
Отже, зазначений будинок живився від ЗТП № 240. Вказане свідчить про те, що Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» використовував цю підстанцію для надання електроенергії споживачам. 

Що ж стосується показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , то колегія суддів такі до уваги не бере, з огляду на наступне.
Так, допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_15 , головний інженер Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» (на момент розгляду справи апеляційним судом помер) показав, що ЗТП № 240 на балансі Новоушицького РЕМ АТ «Хмельницькобленерго» не обліковувалась, за майстром ОСОБА_8 вона закріплена не була, він не обслуговував цю підстанцію.
Свідок ОСОБА_21 , який працював на посаді в.о. директора Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницкобленерго» та наразі займає посаду радника директора Кам`янець-Подільського РЕМ АТ «Хмельницькобленерго», у судових засіданнях як місцевого, так і апеляційного суду надав аналогічні покази. 
Вказані свідки на момент настання нещасного випадку були працівниками ПАТ «Хмельницькобленерго» ( ОСОБА_15 помер), ОСОБА_21 і на даний час працює в АТ «Хмельницькобленерго», а отже вони є зацікавленими у результатах розгляду справи.
Крім того, як вбачається із вищевикладеного такі їх показання не узгоджуються та суперечать іншим зібраним у справі доказам, як об`єктивним так і суб`єктивним.
Зокрема, показання зазначених свідків суперечать довідці №1021 від 06 жовтня 2017 року, виданій самим же ОСОБА_21 про те, що закрита трансформаторна підстанція з інвентаризаційним номером № 01082560 знаходилась на балансі ПАТ «Хмельницькобленерго»; даним Відомостей про наявність основних засобів станом на 21 грудня 2017 року та Звіту про оцінку справедливої вартості необоротних активів ПАТ «Хмельницькобленерго» із додатком, згідно з якими ПАТ «Хмельницьколенерго» під інвентарним номером № 01082560 обліковувалась трансформаторна підстанція - 240, Куражин, комплектна трансформаторна підстанція, потужністю - 250 кВа, а також даним наказу № 1 від 03 січня 2017 року та копії однолінійної технологічної схеми електропостачання споживачів Новоушицького РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», які підтверджують, що саме ОСОБА_8 здійснював обслуговування ЗТП № 240 та був відповідальним за її справний стан і безпечну експлуатацію.
Окрім того, такі їх показання суперечать й показанням інших свідків, в тому числі й ОСОБА_24 та ОСОБА_20 , які також були працівниками ПАТ «Хмельницькобленерго», та підтвердили, що саме ОСОБА_8 здійснював обслуговування ЗТП № 240, на якій загинув ОСОБА_14 .

Твердження представника цивільного відповідача ОСОБА_13 про те, що в діях загиблого ОСОБА_14 вбачається умисел на проникнення в приміщення ЗТП № 240, апеляційний суд до уваги не бере, з огляду на те, що відповідно до вимог Правил безпечної експлуатації електроустановок і Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів двері приміщення підстанції повинні були зачинятись на настільки надійний замикаючий пристрій, який би у будь-якому випадку унеможливив би потрапляння сторонніх осіб до такого об`єкту підвищеної небезпеки, яким в даному випадку була ЗТП № 240.

Що стосується посилань цього ж представника на недоліки проведення огляду місця події, то колегія суддів виходить з наступного.
Так, дійсно у протоколі огляду місця події відсутні світлини внутрішніх стійок вхідних дверей другого поверху ЗТП № 240, які могли б підтвердити відсутність чи наявність замка на них.
Натомість, під час розгляду справи апеляційним судом, з даних листа начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Хмельницькій області № 29-16/12-333 від 03 листопада 2017 року, роз`яснень спеціаліста ОСОБА_26 , який проводив моніторинг технічного стану та організації експлуатації ЗТП № 240 одразу після нещасного випадку, показів свідка ОСОБА_24 , а також свідка ОСОБА_23 , який брав участь у цій слідчій дії, встановлено, що вхідні двері другого поверху цієї підстанції не було зачинено жодним замикаючим пристроєм.
Разом з тим, вказані недоліки не впливають на достовірність такого доказу та не спростовують обов`язку ОСОБА_8 забезпечити унеможливлення потрапляння сторонніх осіб в приміщення ЗТП № 240, шляхом зачинення її вхідних дверей належним чином.

Посилання ж ОСОБА_13 на те, що під час огляду місця події неподалік від підстанції біля тіла загиблого було виявлено навісний замок «EUSAM», апеляційний суд відхиляє, оскільки виявлення такого жодним чином не підтверджує факту зачинення за допомогою нього вхідних дверей до ЗТП № 240.
Разом з тим, у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_23 , підтвердив, що під час огляду місця події на дверях ЗТП № 240 не було навіть кріплень для встановлення такого замка, вони були забиті цвяхами.
Крім того, відповідно до інформації в мережі Інтернет країною виготовлення замків «EUSAM» є Китай.
Натомість, свідок ОСОБА_24 показав апеляційному суду, що Новоушицький РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго» використовував для зачинення дверей усіх підстанцій однотипні замки, які були виготовлені Меджибізьким цехом централізованого ремонту.
Тобто, виявлений під час огляду місця події замок не міг використовуватись для зачинення дверей ЗТП № 240.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру основного покарання, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, хоч є ненавмисним, але тяжким злочином.
ОСОБА_8 раніше несудимий, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи.
Крім того, обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував потерпілій моральну шкоду у розмірі 500 000 грн, що свідчить про його готовність понести кримінальну відповідальність. 
Тому вказані обставини, колегія суддів визнає такими, що пом`якшують останньому покарання.
Обставин, що обтяжують йому покарання апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 слід призначити основне покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 272 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. 

Водночас, колегія суддів враховує, що засади призначення покарання, визначені в ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. 
Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. 
Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду й розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
Крім того, метою покарання є виправлення та перевиховання особи, яка скоїла злочин та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому таке покарання не може переслідувати ціль розправи.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вчинив необережне тяжке правопорушення, у вчиненні якого щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою та відшкодував завдану їй моральну шкоду.
Відповідно до даних досудової доповіді органу з уповноваженого органу з питань пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства; ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюються як середні (т.4, а.к.п. 185-186).
Колегія суддів також бере до уваги те, що обвинувачений позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і за місцем роботи.
Зокрема, згідно з даними довідки-характеристики № 2, виданої 15 січня 2026 року старостою Новоушицької селищної ради, ОСОБА_8 зарекомендував себе з гарної сторони, добрий, ввічливий, товариський, користується авторитетом товаришів та односельчан (т. 8, а.к.п. 31).
Відповідно до даних характеристики директора Кам`янець-Подільського РЕМ АТ «Хмельницькобленерго» обвинувачений висококваліфікований, дисциплінований, ініціативний та відповідальний працівник, має хорошу професійну підготовку. ОСОБА_8 користується повагою та авторитетом у його колег (т. 8, а.к.п. 30).
Разом з тим, батько обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_30 є особою похилого віку та потребує його постійного догляду та допомоги.
Поведінка обвинуваченого протягом апеляційного провадження сприяла правосуддю, оскільки свідчила про виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема останній інших кримінальних правопорушень не вчиняв, сумлінно з`являвся на всі виклики до суду, чим фактично досягнута мета покарання.
Апеляційний суд враховує й думку потерпілої ОСОБА_11 , яка просила суворо не карати обвинуваченого, призначити йому покарання, не пов`язане із реальним позбавленням волі. Також, потерпіла повідомила суд, що ОСОБА_8 відшкодував завдану їй моральну шкоду, жодних претензій до нього не має.
Наведені вище обставини, на думку колегії суддів, дають підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання реально, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.
З урахуванням викладеного та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінки обвинуваченого після скоєного на стадії судового провадження, наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин, думки потерпілої, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, апеляційний суд виходить з наступного.
Так, згідно з ч. 2 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 займає посаду електромонтера оперативно-виїзної бригади Кам`янець-Подільського РЕМ АТ «Хмельницькобленерго», діяльність якого віднесена до критичної інфраструктури держави та має безпосереднє значення для забезпечення стабільного функціонування системи електропостачання населення і об`єктів життєзабезпечення.
На даний час в Україні триває збройна агресія рф та діє правовий режим воєнного стану, в умовах якого держава зазнає системних пошкоджень об`єктів енергетичної інфраструктури, що зумовлює необхідність безперебійної роботи кваліфікованих працівників енергетичної галузі, у тому числі для ліквідації аварійних ситуацій та відновлення електропостачання.
З огляду на викладене, позбавлення ОСОБА_8 позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може призвести до негативних наслідків не лише для самого обвинуваченого, але й для суспільних інтересів, пов`язаних із забезпеченням належного функціонування об`єктів критичної інфраструктури в умовах воєнного стану та енергетичної нестабільності.
За таких обставин, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а саме: визнання вини, щире каяття, повне відшкодування потерпілій моральної шкоди, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, думку потерпілої ОСОБА_11 про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання не пов`язаного із реальним позбавленням волі, відсутність претензій до нього з боку потерпілої, а також те, що останній працює на підприємстві, діяльність якого віднесена до критичної інфраструктури держави та має безпосереднє значення для забезпечення стабільного функціонування системи електропостачання населення і об`єктів життєзабезпечення, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю відповідає принципам індивідуалізації покарання, його справедливості, співмірності та доцільності.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).
Так, потерпілою ОСОБА_11 було заявлено цивільний позов до АТ «Хмельницькобленерго», Відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади, Куражинської гімназії Новоушицької селищної ради Хмельницької області про відшкодування моральної шкоди.
27 жовтня 2025 року потерпіла ОСОБА_11 , уточнивши свої позовні вимоги, просила цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів Відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади, Куражинської гімназії Новоушицької селищної ради Хмельницької області залишити без розгляду та вважати єдиним відповідачем - АТ «Хмельницькобленерго».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. 
Оскільки, позивачка фактично до початку розгляду цивільного позову по суті апеляційним судом, подала заяву про його залишення без розгляду в частині вимог до відповідачів Відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади, Куражинської гімназії Новоушицької селищної ради Хмельницької області, то підстав для відмови у її задоволенні немає.
Тому, цивільний позов ОСОБА_11 до Відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади, Куражинської гімназії Новоушицької селищної ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_11 до АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000 грн, слід зазначити наступне.
19 січня 2026 року ОСОБА_11 звернулась до суду із заявою про відмову від цивільного позову до АТ «Хмельницькобленерго», у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_8 добровільно відшкодував їй таку.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Колегією суддів не встановлено підстав для неприйняття відмови від цивільного позову ОСОБА_11 до АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення моральної шкоди, тому така заява позивачки підлягає задоволенню, а провадження у справі в цій частині - закриттю.
Апеляційний суд роз`яснює потерпілій ОСОБА_11 наслідки закриття провадження, згідно яких повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Також, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не приймаючи рішення про новий судовий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл процесуальних витрат (ч.ч. 2, 3 ст. 124 КПК України).
Як встановлено апеляційним судом, у даному кримінальному провадженні проведено наступні експертизи: комплексну судову електротехнічну експертизу та експертизу з охорони праці та безпеки життєдіяльності (висновок судового експерта № 345/346/18-21 від 22 грудня 2018 року), вартість якої становила 22 800 грн., судову експертизу безпеки життєдіяльності та електротехнічну експертизу (висновок експерта № 36332/21-46/12103/22-46 від 03 червня 2022 року), вартість якої становила 30 203 грн. 20 коп., судово-технічну експертизу документів (висновок експерта № 35340/21-33 від 17 квітня 2023 року), вартість якої становила 13 934 грн. 58 коп., що підтверджується даними актів здачі-приймання вказаних висновків експертів (т. 3, а.м.к.п. 40, т. 3, а.к.п. 156, т. 4, а.к.п. 55).
За таких обставин, документально підтверджені витрати за проведення комплексної судової електротехнічної експертизи та експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 345/346/18-21 від 22 грудня 2018 року та судової експертизи безпеки життєдіяльності та електротехнічної експертизи № 36332/21-46/12103/22-46 від 03 червня 2022 року в загальній сумі 53 003 грн. 20 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 35340/21-33 від 17 квітня 2023 року, вартість якої становила 13 934 грн. 58 коп., слід віднести на рахунок держави, оскільки її висновки не підтверджують винуватість ОСОБА_8 .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевий суд, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, неправильно встановив фактичні обставини справи і, як наслідок, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, на що обґрунтовано вказали прокурор та представник потерпілої у своїх апеляційних скаргах. 
При цьому, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення вищевказаної події, яка була предметом розгляду, крім того, що інкримінований злочин був скоєний і обвинувачений ОСОБА_8 є винним у його вчиненні.
Водночас, єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити усю сукупність фактів, установлених судом, є та версія подій, яка дала підстави для визнання ОСОБА_8 винуватим за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, колегією суддів встановлено порушення місцевим судом вимог, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 411, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, що відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення. Внаслідок встановленого порушення апеляційний суд вважає за необхідне скасувати необґрунтований виправдувальний вирок суду першої інстанції та згідно з п. 3 ч. 1 ст. 420 КПК України ухвалити новий вирок.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , задовольнити частково. 
Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_11 до Відділу освіти, молоді та спорту Новоушицької селищної ради, Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади, Куражинської гімназії Новоушицької селищної ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.
Прийняти відмову від цивільного позову ОСОБА_11 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про стягнення моральної шкоди. Провадження у справі за цим позовом закрити.
Речові докази: 
- два недопалки від сигарет «Прилуки», навісний замок та ж/б алкогольного напою «REVO», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області (на даний час Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області) - знищити;
- документи, вилучені в АТ «Хмельницькобленерго» на підставі ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року та долучені до матеріалів кримінального провадження №12017240190000276 від 06 жовтня 2017 року згідно ухвали суду від 08 лютого 2021 року, які зберігаються при матеріалах судового кримінального провадження - повернути Акціонерному товариству «Хмельницькобленерго».

Стягнути з ОСОБА_8 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 53 003 (п`ятдесят три тисячі три) гривні 20 копійок.
Решту процесуальних витрат в розмірі 13 934 (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 58 копійок віднести на рахунок Державного бюджету України.
Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуюча:  ОСОБА_1 

Судді:  ОСОБА_2 

ОСОБА_3