Провадження №2/359/2866/2025
Справа №359/5907/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Кривохижі О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
ВСТАНОВИВ:
У травня 2025 року ТОВ «Коллект центр» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №5190212. Згідно з яким ТОВ «Мілоан» надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15000 гривень, які вона зобов`язалася протягом 30 днів повернути та сплатити відсотки за користування ним у середньоденному розмірі ставки 1 % за один день. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором №5190212 у розмірі 119250,00 гривень, що складається з 15000,00 грн. за тілом кредиту, 102750,00 грн. заборгованість за відсотками та 1500,00 грн. заборгованість за комісією. В подальшому право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. 
Крім того, 02 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77557484, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн., строком кредитування 64 дні, зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, має заборгованість у загальному розмірі 2230,14 грн., яка складається: 1000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1211,84 грн. - проценти за користування кредитом; 16,00 грн. - інфляційні збитки; 2,30 грн. - нараховані 3%. В подальшому ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №77557484 від 02 вересня 2021 року. 
Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за вище вказаними договорами. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитами у загальному розмірі 121480,14 гривень, понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 25000,00 грн. витрат на правову допомогу. 
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 13 січня 2026 року, вирішено проводити заочний розгляд справи. 
Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №5190212. Згідно з яким ТОВ «Мілоан» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000 гривень, який остання зобов`язалась повернути в строк до 25 вересня 2021 року та сплатити проценти за користування ним. Процента ставка за користування кредитом 1% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом.
ТОВ «Мілоан» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі передбаченому договором.
Згідно розрахунку позивача, борг ОСОБА_1 за договором позики складає 119250,00 грн., що становить: 15000,00 грн. - основний борг, 102750,75 грн. заборгованість по відсоткам та 1500 грн. комісії.
Також, 02 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 укладено договір позики №77557484, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1000 грн., строком кредитування 64 дні, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,60% за день.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі передбаченому договором.
Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по вказаному договору складає 2 230,14 грн., що включає: 1 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1211,84 грн. заборгованість за процентами, 16 грн. інфляційні збитки та 2,30 грн. нараховані 3%. 
Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).
Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами ст.1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, в передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із непогашеної суми тіла кредиту по кредитах в розмірі 16000,00 грн. (15000 грн. + 1000 грн.)
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаних договорах становить 16000,00 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами кредитного договору №5190212 від 26.08.2021 строк виконання зобов`язання становить 30 днів та за умовами кредитного договору №77557484 від 02.09.2021 строк виконання зобов`язання становить 64 дні. 
Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Дослідивши розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами вбачається, що визначені позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Коллект Центр» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитами понад визначені строки договору, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за кредитним договором №5190212 від 26.08.2021 в розмірі, що становить 4500,00 грн., оскільки саме вказана сума відсотків була погоджена сторонами договору в межах строку (п.1.5.2) та за кредитним договором №77557484 від 02.09.2021 в розмірі 1024,00 грн. (1000 грн. х 1,6% х 64 дні). Таким чином загальна сума заборгованості за відсотками, за вище вказаними договорами становить 5564 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача
Разом з тим, щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту за договором №5190212 від 26.08.2021 в розмірі 1500,00 грн., не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.
Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.
Отже, суд приходить до висновку, що положення спірного кредитного договору про сплату комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст.228 ЦК України. А тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 1500,00 грн. слід відмовити.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
15.12.2021 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги відповідно до реєстру боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5190212.
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги до реєстру боржників.
Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5190212.
27.01.2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу №27/01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги відповідно до реєстру боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27/01/2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №77557484.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги до реєстру боржників.
Відповідно до реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №77557484.
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договорів про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан», ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем. Вказані товариства, правонаступником яких у зобов`язанні є ТОВ «Коллект Центр», належним чином виконували свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримала кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договорами.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №77557484 від 02.09.2021, то є всі підстави для стягнення з відповідача суми інфляції та 3% річних. 
Як встановлено судом, на час звернення позивача до суду із позовом відповідач не виконав грошове зобов`язання щодо своєчасної сплати орендних платежів, тому належить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних за час прострочення повернення боргу у загальному розмірі 18,30.
Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 21564,00 грн. 
Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З витягу з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2025 року встановлено, що позивачем понесено документально підтверджені обґрунтовані витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 25 000 грн.
При зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Так як позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково (17,75%), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 430,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4437,50 грн.
Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926), місцезнаходження: м.Київ, вул.Мечникова,3 оф.306 заборгованість за кредитними договорами в розмірі 21564 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4437,5 грн. та судовий збір в розмірі 430 грн. 
В задоволенні позовних вимог в більшому розмірі відмовити. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту. Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 26 січня 2026 року. 

Суддя Чирка С.С.