Справа № 204/5723/25
Провадження № 2/204/340/26
РІШЕННЯ
іменем України

05 лютого 2026 року м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючий суддя Книш А.В.,
секретар судового засідання Малкамова О.С.,
за участі:
представника позивача Волошенюк Г.С.,
відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з кожного відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по частині на кожну дитину, з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня надходження заяви до суду до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу чи особи, куди дітей буде влаштовано. На обґрунтування позову зазначено, що батьки малолітніх дітей протягом тривалого часу злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не забезпечують належний догляд за ними, зловживають алкогольними напоями, життям та навчанням дітей не цікавляться, фінансової підтримки дітям не надають. Позивач вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів дітей.
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_5 підтримала та просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона офіційно не працевлаштована, але вважає себе гарною матір`ю, алкогольними напоями не зловживає, лише інколи пляшку пива може випити. Стосовно подій у хостелі ОСОБА_6 відповідач пояснила, що в цей день вона вжила алкоголь та між нею та військовими виник конфлікт, який також був у хостелі, а потім хтось викликав поліцію та її забрали, тому дитину вона не залишала саму, не поїхати з поліцією не могла. 
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вважає себе нормальним батьком, офіційно не працевлаштований, дітей нікому віддавати не хоче, нічого погано їм не робив. Стосовно подій у хостелі ОСОБА_6 пояснив, що того дня він посварився з дружиною, але потім захотів помиритися з нею і дитину залишили у хостелі з жінкою, якій заплатили гроші за догляд. Чому дитина залишилися одна пояснити не зміг та підтвердив, що відповідач ОСОБА_2 дійсно вживала алкоголь того дня у хостелі. Також відповідач ОСОБА_1 зазначив, що зараз він проживає з донькою у приватному будинку, влаштував її в школу, а син не хоче з ним проживати та йому і нікуди його брати до себе. 
Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , встановивши думку дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини.
Відповідачі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11,13).
03 січня 2023 року співробітниками ювенальної превенції доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР дитину без супроводу батьків – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки дитини знаходились у стані алкогольного сп`яніння (а.с.21).
Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинути чи знайдену дитину та її доставку від 03.01.2023, встановлено дитину ОСОБА_9 , зі слів якого: мати зловживає спиртними напоями (а.с.22).
04 січня 2023 року відповідач ОСОБА_2 звернулася із заявою до управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації ДМР про повернення дитини ОСОБА_4 з КНП «МДКЛ № 6» ДМР. Згідно письмових пояснень відповідача ОСОБА_2 вказано, що вона 03.01.2023, перебуваючи в хостелі багато випила. Хтось викликав поліцію, у неї забрали дитину. Як забирали дитину, вона не бачила (а.с.23, 24).
Актами обстеження умов проживання відділу захисту прав дітей управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 12.01.2023, 02.02.2023, встановлено, що умови проживання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , задовільні, на момент виїзду в наявності, газо-, водо-, електропостачання, централізоване опалення, бойлер; є меблі; наявні мобільні телефони для онлайн навчання (є інтернет), письмове шкільне приладдя (книжки, зошити), одяг, взуття, іграшки; необхідний набір харчування відповідає віковим вимогам (а.с.26, 34) .
Висновком управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 12 січня 2023 року щодо доцільності повернення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває у КНП «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР, батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено доцільність повернути малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Акту про факт передачі дитини від 13 січня 2023 року, дитина повернена батькові (а.с.27, 28). 
Наказом начальника управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №15 від 19 січня 2023 року, взято на облік дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.37).
Наказом начальника управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №16 від 19 січня 2023 року, взято на облік дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.38).
Наказами начальника управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №№45,46 від 07 квітня 2023 року, знято з обліку дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі зміною місця мешкання (а.с.39,40).
Актом обстеження умов проживання УССД Центральної адміністрації ДМР від 27 лютого 2025 року встановлено, що родина дитини ОСОБА_4 мешкає в кімнаті шелтера для ВПО. Місце для сну родини в незадовільному стані, постільна білизна розкидана, речі не впорядковані. Місце мешкання матері та малолітнього ОСОБА_10 в незадовільному стані. Є місце для сну та відпочинку, місце для зберігання речей. Діти навчаються в окремо виділеній кімнаті. Під час виходу в родину було виявлено малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого мати залишила вночі та не повернулася. Хлопчику невідомо, де можуть перебувати батьки, вони на зв`язок не виходять. Згодом до хлопчика приїхала двоюрідна сестра, яка виявила бажання забрати його до своєї родини (а.с.29). 
Наказом начальника управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №21 від 03 березня 2025 року тимчасово влаштовано дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до родини ОСОБА_7 . Зобов`язано ОСОБА_7 надавати можливість представникам УССД бачитись, спілкуватися із дитиною, отримувати відносно неї інформацію, не змінювати місце проживання або лише за згодою УССД Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а.с.30).
Наказом начальника управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №22 від 11 березня 2025 року, тимчасово влаштовано дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини ОСОБА_7 . Зобов`язано ОСОБА_7 надавати можливість представникам УССД бачитись, спілкуватися із дитиною, отримувати відносно неї інформацію, не змінювати місце проживання або лише за згодою УССД Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а.с.31).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_7 від 17 березень 2025 року остання є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яких батьки залишили у її родині. Місце перебування батьків невідомо. Батьки зловживають алкогольними напоями, вихованням дітей не займаються, коштів не надають. ОСОБА_7 було влаштовано ОСОБА_4 до навчального закладу. Батьки дітьми не цікавляться, участі у вихованні та навчанні не приймають (а.с.32).
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2022 відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з фактом вчинення домашнього насильства по відношенню до дружини ОСОБА_2 (а.с.43).
Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з фактом вчинення домашнього насильства по відношенню до дружини ОСОБА_2 (а.с.41).
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2023 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за фактом невиконання батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44).
Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2025 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 (а.с.42).
Згідно висновку Органу опіки та піклування від 28 травня 2025 року позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним (а.с.47-50).
З письмових пояснень ОСОБА_7 від 07 липня 2025 року встановлено, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовані до неї з березня 2025 року, їх батьки не виконують своїх обов`язків, діти знаходяться на її утриманні. Інколи батьки приходять навідувати дітей у стані алкогольного сп`яніння (а.с.74).
Актом обстеження умов проживання від 08 серпня 2025 року за результатами проведення обстеження умов проживання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що санітарний та житловий стан квартири задовільний, чисто, є водо-, газо-, електропостачання, інтернет. Створено умови для виховання та розвитку дітей: є двоповерхове ліжко, сезонний одяг, шкільне приладдя, письмовий стіл. Батьки дітей проживають окремо, зловживають алкогольними напоями, інколи приходять до дітей в стані алкогольного сп`яніння, мешкають у гуртожитку, характеризуються негативно. Під час виходу діти мають охайний вигляд, готуються до навчального року. Є запас продуктів харчування, приготовлена їжа. Для проживання дітей створено належні умови (а.с.73).
Наказом директора КЗ НСП «Турбота» Чумаківської сільської ради № 41/а від 29.09.2025, взято на облік з наданням соціальної послуги «соціальний супровід, сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах» сім`ю ОСОБА_1 (донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) АДРЕСА_3 , на соціальний супровід у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків (а.с.95).
З листа Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 13.10.2025 за № 03/17-3428 встановлено, що батьки дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зловживаючи алкогольними напоями, залишили хлопчика самого в шелтері для внутрішньо переміщених осіб вночі та пішли в невідомому напрямку. ОСОБА_7 виявила бажання взяти дітей на тимчасове проживання до своєї родини за адресою: АДРЕСА_2 . Діти за наказом управління-служби у справах дітей адміністрації тимчасово влаштовані до її родини. 02.04.2025 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Батьки самоусунулись від виховання своїх дітей, залишили їх на двоюрідну сестру та протягом певного часу участі у їх вихованні не приймали та продовжують не приймати, внаслідок чого комісією прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їх дітей. Органом опіки та піклування подано позов до Чечелівського районного суду м. Дніпра, наразі триває розгляд справи в суді. Батьки заперечують проти їх позбавлення. До управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надійшла інформація, що 02.09.2025 батько, ОСОБА_1 прийшов поспілкуватись з донькою, запропонував їй сходити за солодощами та не повернув її до гуртожитку. В телефонному режимі стало відомо, що чоловік забрав дівчинку без згоди ОСОБА_7 за своїм місцем мешкання: АДРЕСА_4 (а.с.86).
З Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.11.2025, за адресою: АДРЕСА_5 , встановлено, що в квартирі проживають ОСОБА_1 , 1979 р.н., ОСОБА_2 , 1981 р.н., ОСОБА_3 , 2015 р.н. Батько повідомив, що з матір`ю стосунки не підтримують. Матір не приймає участі у вихованні дитини. Батько повідомив, що разом з дитиною планує змінити місце проживання (а.с.97).
З Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 13.11.2025 за адресою: АДРЕСА_5 , встановлено, що в квартирі проживають ОСОБА_1 , 1979 р.н., ОСОБА_2 , 1981 р.н., ОСОБА_3 , 2015 р.н. Під час перевірки ОСОБА_1 з дитиною не було на місці. Батько повідомив, що він з дитиною переїхали у м. Дніпро. Донька не виявляє бажання жити з матір`ю. Батько повідомив, що зобов`язується вчасно надати документи про навчання дитини та місце їх проживання. Матері ОСОБА_2 не було вдома (а.с.96).
З Акту оцінки потреб сім`ї від 29.09.2025 та висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дитина ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_6 , встановлено, що батьки частково виконують свої батьківські обов`язки, не створили дитині належні умови для навчання, відпочинку, розвитку, не приймають участь у вихованні дитини (а.с.98-100).
З довідок Приютської гімназії Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2025 року встановлено, що учениця ОСОБА_3 навчалася з 15 вересня 2025 року у 3 класі, навчалася на низькому рівні, часто пропускала навчальний заклад без поважних причин та з 05 листопада не відвідувала заклад, батько повідомив, що будуть переїздити у м. Дніпро. На телефонні дзвінки батьки не відповідають. Під час навчання дитини у закладі не було постійного контролю за успішністю дитини в гімназії, за виконанням домашнього навчання. Батьки не проявляли інтересу до успіхів і невдач дитини (а.с.131,133).
На підставі ухвали Чечелівського районного суду міста Дніпра від 04 грудня 2025 року до відповідача ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с.122).
Відповідач ОСОБА_1 вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 17 березня 2025 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №12025042140000176 від 14 лютого 2025 року за ч.4 ст.185 КК України направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська; вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 07 січня 2026 року, який станом на час розгляду справи не набрав законної сили, відповідач ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою (а.с.124-130).
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що діти є її двоюрідними братом і сестрою та у лютому 2025 року їй зателефонував ОСОБА_10 і попросив його забрати із шелтера, що вона і зробила. Виявилося, що хлопчик був сам, матір ввечері пішла та вранці не повернулася. Також свідку ОСОБА_7 відомо, що якось дитину вилучили у матері та помістили до лікарні, батьки дітей зловживають алкоголем, у школу хлопчик пішов лише у 8,5 років та лише у цьому році навчився таблиці множення. Крім того, свідок повідомила, що матір не хотіла до себе дівчинку забирати ще з її народження та наразі вона також агресивно поводиться й до хлопчика. 
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є адміністратором шелтеру переселенців Луганщини та якось у грудні 2024 року до неї зателефонувала ОСОБА_11 та попросилася жити у шелтері з двома дітьми. ОСОБА_11 з дітьми заселилися відразу, а потім заїхав чоловік. Коли відповідачі з дітьми трохи пожили у шелтері, то стало зрозуміло, що діти не відвідують школу, ОСОБА_12 дуже кричала на дітей, нецензурно лаялася на них, відповідачі часто билися, лаялися, коли разом проживали. Також свідок ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_12 не готувала їжу, їжу готував лише ОСОБА_13 , але тільки для себе і доньки. ОСОБА_12 могла приготувати їжу лише для сина, пояснюючи це тим, що у неї є гроші лише на одну дитину. Потім ОСОБА_13 почав сильно пиячити та свідок ОСОБА_8 поросила його покинути шелтер. Періодично ОСОБА_13 забирав дівчинку, а коли вона поверталася, то була з педикульозом, алергією. На день народження сина ОСОБА_12 покинула його самого, він день і ніч був сам. Потім почала пиячити ОСОБА_12 та їй з дітьми також довелося виселитися, речі повністю не забрали, ОСОБА_12 погрожувала свідку ОСОБА_8 по телефону. Також свідок ОСОБА_8 повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_13 вкрав у хлопця з шелтеру ноутбук. 
Малолітній ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні за участю педагога та психолога пояснив, що він проживає з двоюрідною сестрою, у зв`язку з тим, що батьки п`ють, б`ються між собою, навіть його били. Повідомив, що до школи він не ходив до 8,5 років, бо батьки його не водили туди, часто залишався вдома сам. Якось матір напилася та хтось викликав поліцію, а його забрали до лікарні. З батьками ОСОБА_4 проживати не хоче. 
Малолітня ОСОБА_3 , допитана у судовому засіданні за участю педагога та психолога пояснила, що зараз вона проживає з батьком по АДРЕСА_6 , мама з братом проживають окремо та матір через день чи два вживає алкоголь. З мамою ОСОБА_3 спілкується у телефонному режимі, домашнє завдання завжди тільки з батьком робила. 
На час розгляду справи діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають у ОСОБА_7 . 
Вирішуючи позовні вимоги, що полягають у позбавленні відповідачів батьківських прав, суд виходить з такого.
За пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до частини другої статті 150 цього ж кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Перебування малолітніх дітей в родині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить пряму загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей. Мати та батько зловживають алкогольними напоями, неодноразово залишали дітей самих. Станом на день розгляду позовної заяви, коли малолітні діти тимчасово влаштовані до родини ОСОБА_7 , батьки повністю самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні не приймають, життям та навчанням дітей не цікавляться, фінансової підтримки не надають. Безвідповідальне ставлення батьків до дітей та нехтування своїми батьківськими обов`язками, могло призвести до незворотних наслідків. 
Крім того, судом ураховується, що відповідач ОСОБА_2 з`явилася лише у підготовче засідання та на одне судове засідання призначене для розгляду справи по суті, в інші судові засідання відповідач ОСОБА_2 до суду не з`являлася, будь-яких заяв чи клопотань не подавала та заінтересованості у розгляді справи не проявляла. 
Відповідач ОСОБА_1 офіційно не працевлаштувався, у провадженні суду наявні декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та станом на час розгляду даної справи у відношенні ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 
Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідачі не виконують покладений на них статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язок щодо піклування про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Наведене знаходить свій прояв у тому, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти.
Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.46-50), позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів.
Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дітей.
Ухвалюючи дане рішення судом ураховується, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання дочки та сина, ведуть антисоціальний спосіб життя, самоусунулись від виховання своїх дітей та тривалий час не проявляють свою стурбованість щодо їх розвитку, не цікавляться життям дітей в цілому, що є підставою для позбавлення батьківських прав, та вони не позбавлені відповідно до статті 169 СК України можливості звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
За перелічених обставин, позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.
Відповідно частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Оскільки відповідачі позбавлені батьківських прав щодо дітей і позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів, на підставі частини другої статті 166, статті 180 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей.
Згідно частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини першої статті 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Діти самостійного доходу не мають та мають задовільний стан здоров`я.
Відповідачі мають задовільний стан здоров`я, матеріали справи не містять відомостей, що відповідачі мають інших утриманців, а також стягнення за виконавчими документами.
Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Ураховуючи визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів до відповідачів відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому суд вирішив стягнути з відповідачів на утримання кожного з малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти у розмірі по 1/4 частки з кожного відповідача, з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу чи особи, куди дітей буде влаштовано.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 3633,60 грн (1211,20*3) з кожного.
Керуючись ст.ст.12,13, 81,89, 141, 264 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з 29 травня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття на користь закладу чи особи, куди дітей буде влаштовано.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з 29 травня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття на користь закладу чи особи, куди дітей буде влаштовано.
Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі по 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 (шістдесят) копійок з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м. Дніпро, просп.Лесі Українки, буд.65, ідентифікаційний код 44209446.
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий