ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року	справа № 380/19111/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно- аналітичний центр медичної статистики” в особі в.о. директора Хобзея Б.П. про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно- аналітичний центр медичної статистики” в особі в.о. директора Хобзея Б.П.. Позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати наказ (без номера та дати), виданий ОСОБА_2 в.о. начальником А.Білоусом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про призначення Хобзея Б.П. в.о. директора КНП ЛОР ЛОІАЦМС;
-зобов`язати відповідача розглянути заяву від 18.08.2025 р. (№01-Н-2931 від 19.08.2025 р.) та скаргу від 18.08.2025 (№01-2833 від 19.08.2025) і прийняти законне рішення в порядку ст. 19 Конституції України та ст.15, ст.16 Закону України “Про звернення громадян”;
-стягнути солідарно з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у розмірі 300 000 грн на користь позивачки ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в.о. начальником А.Білоусом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради видано наказ без номера та дати, яким ОСОБА_3 призначено з 01.02.2025 виконувачем обов`язків директора КНП ЛОР ЛОІАЦМС. Вказаний наказ оформлений не належним чином, оскільки відсутня дата та номер; не було зборів трудового колективу про обговорення ОСОБА_3 на посаду в.о. директора КНП ЛОР ЛОІАЦМС; ОСОБА_3 не був представлений колективу КНП ЛОР ЛОІАЦМС; наказ не зачитано на загальних зборах КНП ЛОР ЛОІАЦМС; відбулася узурпація влади. Наказ суперечить чинному законодавству та статутним документам КНП ЛОР, які передбачають призначення керівника через конкурс, рішення сесії або обговорення з колективом. Порушено права позивачки як працівника КНП ЛОР ЛОІАЦМС (груповий мобінг організований ОСОБА_3 ). Відповідач умисно не розглянув заяву та скаргу позивачки від 18.08.2025. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачці було завдано матеріальної та моральної шкоди.
Ухвалою суду від 20.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник відповідача позов не визнала, подала до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечила. В обґрунтування заперечень зазначила, що Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради видано наказ від 31.01.2025 № 149-ОС “Про покладання в.о. директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно аналітичний центр медичної статистики” яким ОСОБА_4 звільнено з посади, а виконання обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” покладено на заступника директора з медичної статистики ОСОБА_3 . Даний наказ видано, враховуючи лист Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації від 31.01.2025 №22-426/0/2-25, яким Департамент охорони здоров`я пропонує призначити виконувачем обов`язків директора заступника директора з медичної статистики ОСОБА_3 . Наголошує, що Законом України “Про правовий режим воєнного стану” передбачено призначення осіб на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору. Наказ від 31.01.2025 №149-ОС видано в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Посилання позивачки на те, що наказ протиправний, неправильно оформлений, не вказана дата та номер наказу, також не відповідає дійсності, оскільки після підписання в.о. начальника управління А. Білоусом наказу про покладання в.о. директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики”, було автоматично визначено реєстраційний номер наказу, та на наказі відображається дата підписання наказу.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача розглянути заяву від 18.08.2025 р. (№01-Н-2931 від 19.08.2025 р.) та скаргу від 18.08.2025 (№01-2833 від 19.08.2025), зазначила наступне. 
19.08.2025 на адресу Львівської обласної ради та Управління майном спільної власності Львівської обласної ради за реєстраційним № 01-Н-2831 надійшла заява ОСОБА_1 про призначення її на посаду в.о. директора КНП ЛОР “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики”. Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради було розглянуто зазначену заяву та надано відповідь Позивачці (№ 1170 від 25.08.2025). Зокрема, повідомлено, що згідно зі статутом підприємства виконання обов`язків керівника підприємства до прийняття відповідного кадрового рішення обласною радою здійснює виконувач обов`язків директора, призначений наказом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради за поданням департаменту охорони здоров`я Львівської облдержадміністрації. Подання з приводу призначення ОСОБА_1 на посаду директора підприємства до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради не надходило. Так, в даній скарзі Позивачка оскаржує протиправну, незаконну, неконституційну, на думку ОСОБА_1 , реорганізацію КНП “1-а міська поліклініка м. Львова” та умисну протиправну ухвалу Львівської міської ради від 06.03.2025 № 6084 і просила Львівську міську раду розглянути скаргу по суті, вирішити питання про припинення реорганізації комунального підприємства та скасувати увалу Львівської міської ради від 06.03.2025 № 6084. Із зазначеного приводу інформуємо, що стаття 43 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачає вичерпний перелік питань, які належать до компетенції обласних рад. Згідно з положеннями цієї статті обласні ради не наділені повноваженнями щодо впливу на діяльність сільських, селищних, міських рад, державних органів та суб`єктів господарювання.
Стосовно не розгляду, зі слів Позивачки, скарги за реєстраційним № 01-Н-2833 від 19.08.2025, слід зазначити наступне. 19.08.2025 на адресу Львівської обласної ради за реєстраційним №01-Н-2833 надійшла скарга на протиправну, незаконну, неконституційну реорганізацію КПН 1шої міської поліклініки м. Львова і умисну противоправну ухвалу Львівської міської ради №06.03.2025 року №6084. Звертаємо увагу суду, що в шапці скарги, позивачки адресат зазначений Львівська міська рада, і вже лише “рукою” дописано зверху адресат Львівська обласна рада без зазначення адреси відповідача та інших реквізитів ради. Отже, сільські, селищні, міські ради та їх посадові особи не перебувають в організаційно правовому підпорядкуванні обласних рад, а обласні ради не можуть втручатися в діяльність цих рад та їх органів. Відтак твердження Позивачки щодо не розгляду згаданої скарги та порушення норм Закону України “Про звернення громадян” не знайшло свого підтвердження, адже вирішення питання по суті виходить за межі компетенції обласної ради, про що останню було повідомлено у листі.
Щодо позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди у розмірі 300 000, 00 грн на користь позивачки ОСОБА_1 слід зазначити наступне.
Матеріалами справи встановлено, що в обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди позивач зазначає незаконне звільнення, систематичний мобінг та інвалідність потерпілої особи. Разом з тим, зі слів позивачки належними та допустимими доказами на підтвердження моральної шкоди є: - наказ від 27.06.2025р. №49 адм. Щодо організації прийому звітів... за 1 півріччя 2025р.- наказ від 23.07.2025р. №142-к Про оголошення догани лікарю статистику ОСОБА_1 ; - наказ від 26.08.2025р. №182-к Про оголошення догани лікарю статистику ОСОБА_1 - наказ від 28.08.2025р. № 191-к Про оголошення догани лікарю статистику ОСОБА_1 - наказ від 29.08.2025р. №195-к Про звільнення лікарю статистику ОСОБА_1 . Однак, в даній судовій справі за позовом ОСОБА_1 , позивачка не оскаржує вищевказані документи. Зі змісту позовної заяви вбачається що, позивачка ОСОБА_1 працює лікарем статистом КНП ЛОР ЛОІАЦМС. Таким чином, оскільки Управління майном спільної власності Львівської обласної ради не перебуває та не перебувало у трудових відносинах із позивачкою, відповідно не може нести відповідальність за будь-які дії адміністрації підприємства у частині дисциплінарних заходів чи трудових спорів.
Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Представником третьої особи подано пояснення щодо заявлених позовних вимог. Зазначив, що пунктом 2 наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №149-ОС від 31.01.2025, з 01.02.2025 виконання обов`язків директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” покладено на заступника директора з медичної статистики ОСОБА_3 на час проведення конкурсу та до призначення керівника підприємства. Підставою для відповідного наказу у цій частині послужило звільнення 31.01.2025 від виконання обов`язків директора підприємства ОСОБА_4 (колишній керівник) відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України, за згодою сторін (на підставі заяви ОСОБА_4 від 20.01.2025), про що зазначено у пункті 1 оспорюваного наказу. Таким чином, ОСОБА_3 , працюючи у підприємстві на посаді заступника директора з медичної статистики, починаючи з 01.02.2025 виконує обов`язки керівника підприємства на підставі оспорюваного наказу. Зазначений наказ прийнятий відповідачем в межах його повноважень, передбачених законодавством та статутом підприємства, а також у спосіб, визначений законодавством. У позовній заяві позивачка не навела та не обґрунтувала факту порушення оспорюваним наказом законодавства України, зокрема Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, статуту підприємства, як і не зазначила, в чому саме полягає порушення її прав та інтересів. 
Посилання у первинній позовній заяві на те, що наказ неправильно оформлений, прийнятий без обговорення з колективом, а в уточненій позовній заяві на те, що “прийняття наказу створило умови для узурпації управлінських повноважень у системі комунальних закладів охорони здоров`я області, що призвело до неправомірного захоплення керівних посад окремими особами – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ”, та інші висловлені аргументи є неспроможними, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства та не підтверджують обставини, які можуть бути підставою для позову та предметом доказування.
Обґрунтовування позову порушенням відповідачем вимог регламенту Львівської обласної ради (ст. 5, 6) є безпідставним, оскільки відповідні норми визначають зовсім інші правові відносини, і до оспорюваного наказу не мають жодного відношення. Безпідставними також є посилання позивачкою на статті 3, 5, 19 Конституції України, які відповідач не порушив.
Посилання у позовній заяві для обґрунтування позовних вимог на те, що ОСОБА_3 призначений в. о. директора підприємства без конкурсу, також є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства. Покладання виконання обов`язків керівника підприємства не вимагає проведення попереднього конкурсу та належить до дискреційних повноважень засновника підприємства, тобто відповідача. Більше того, проведення конкурсного відбору для призначення керівника закладу охорони здоров`я не є обов`язковим у період воєнного стану загалом. Факт звернення позивачки до відповідача із заявою від 18.08.2025 про призначення її в. о. директора підприємства, дає підстави для висновку, що причиною подання цього позову із вимогою про скасування наказу від 31.01.2025, яким виконання обов`язків директора покладені на ОСОБА_3 , є не порушення певних прав та інтересів позивачки, а навпаки використовується нею як засіб (інструмент) для задоволення свої особистих амбіцій бути керівником підприємства. Вимоги позивачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 300 000 грн є безпідставними та необґрунтованими. Позивачка жодним чином не обґрунтувала факту заподіяння їй зазначеної шкоди внаслідок прийняття оспорюваного наказу, не ствердила цього факту жодними доказами, не довела причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача в контексті можливої шкоди, як і не зазначила, в чому саме полягає шкода внаслідок прийняття відповідачем оспорюваного наказу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
31.01.2025 Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради видано наказ № 149-ОС “Про покладання в.о. директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” ОСОБА_4 звільнено з посади, а виконання обов`язків директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” покладено на заступника директора з медичної статистики ОСОБА_3 .
18.08.2025 ОСОБА_1 подала заяву до Львівської обласної ради та Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (зареєстрована 19.08.2025 №01-Н-2831 в Львівській обласній раді) про призначення її в.о. директором КНП ЛОР ЛОІАЦМС.
Також 18.08.2025 ОСОБА_1 подала скаргу до Львівської міської ради, Львівської обласної ради (зареєстрована 19.08.2025 №01-Н-2833 в Львівській обласній раді) про визнання протиправну незаконну, неконституційну реорганізацію КНП 1 шої міської поліклініки м. Львова і умисну протиправну ухвалу Львівської міської ради від 06.03.2025 №6084.
Вважаючи наказ №1490ОС від 31.01.2025 протиправним та не розгляду її заяви та скарги від 18.08.2025, позивач звернулася до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким. 
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування регулює Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні”.
За змістом частини 2 статті 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що обласною радою виключно на пленарному засіданні здійснюється вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 21 Закону України “Про культуру”.
Комунальне підприємство “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” є комунальним закладом у сфері охорони здоров`я, що заснований на власності територіальної громади, управління яким здійснюється Львівською обласною радою.
Згідно з статтею 21 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” від 12.05.2015 №389-VIII введено в Україні воєнний стан та діє на час ухвалення рішення.
При цьому, 20.05.2022 набрав чинності Закон України від 12.05.2022 №2259-ІХ “Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану” (далі - Закон №2259-ІХ).
Відповідно до частини 5 статті 10 Закону №389-VIII, в редакції Закону №2259-ІХ, у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.
Згідно з абзацом третім частини сьомої статті 10 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням обласної ради від 17.04.2018 №658 “Про призначення директора комунального закладу Львівської обласної ради “Львівський обласний центр громадського здоров`я”, враховуючи рішення конкурсної комісії (протокол №3 від 03.04.2018), ОСОБА_4 призначено директором комунального закладу Львівської обласної ради “Львівський обласний центр громадського здоров`я” терміном на 5 (п`ять) років з 19.04.2018.
Згідно з наказом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 16.06.2021 №18-С, враховуючи пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 106 “Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27.11.2019 № 1121”, КНП ЛОР Львівський обласний центр громадського здоров`я” перейменовано на КНП ЛОР “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики”.
Наказом Управління майна спільної власності від 18.04.2023 №207-З ОСОБА_4 призначено виконувачем обов`язків директора некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно аналітичний центр медичної статистики”.
ОСОБА_4 20.01.2025 подала заяву про звільнення за згодою сторін з 31.01.2025. 
Враховуючи подання Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації від 31.01.2025 № 22-426/0/2-25, Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради видано наказ від 31.01.2025 № 149-ОС “Про покладання в.о. директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” ОСОБА_4 звільнено з посади, а виконання обов`язків директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” покладено на заступника директора з медичної статистики ОСОБА_3 .
Таким чином, станом на день призначення ОСОБА_3 в.о. директором комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики” діяв воєнний стан, призначення директора комунального підприємства може здійснюватися без конкурсного відбору.
Щодо посилань позивачки що оспорюваний наказ оформлений неправильний, не вказана дата та номер наказу, то суд зазначає наступне.
Наказом управління майном спільної власності Львівської обласної ради №11-Н від 31.01.2025 затверджено Інструкцію з діловодства в управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради (далі – Інструкція). 
Відповідно до пункту 52 Інструкції реєстрація вихідних електронних документів здійснюється в автоматизованому режимі під час їх підписання. Внутрішні документи (листи, службові записки, доповідні записки) під час їх підписання реєструються автоматично. 
Відтак, після підписання в.о. начальника управління А. Білоусом наказу про покладання в.о. директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики”, було автоматично визначено реєстраційний номер наказу, та на наказі відображається дата підписання наказу.
Таким чином, суд вважає, що в.о. начальника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради А. Білоус при винесенні оспорюваного наказу №149-ОС від 31.01.2025 діяв в межах наданих йому повноважень.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача розглянути заяву від 18.08.2025 р. (№01-Н-2931 від 19.08.2025 р.) та скаргу від 18.08.2025 (№01-2833 від 19.08.2025) і прийняти законне рішення в порядку ст. 19 Конституції України та ст.15, ст.16 Закону України “Про звернення громадян”, суд зазначає наступне.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР “Про звернення громадян” (далі - Закон №393/96-ВР), про що зазначено в його преамбулі. Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ч.ч.1-3 ст.3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Статтею 4 Закону №393/96-ВР визначено які рішення, дії (бездіяльність) можуть бути оскаржені. Так, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Відповідно до ч.ч.1, 6-8 ст.5 Закону №393/96-ВР, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Частиною третьою статті 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону №393/96-ВР рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Зміст наведених положень Закону №393/96-ВР дає підстави для висновку, що органи, до яких направлені звернення, зобов`язані об`єктивно і вчасно їх розглядати, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їхнє виконання, повідомляти осіб про наслідки розгляду заяв.
Статтею 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, одним із яких є право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Статтею 19 Закону № 393/96-ВР визначено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, серед яких, зокрема, обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Приписами статті 20 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналізуючи норми Закону №393/96-ВР, зокрема положення статті 15, можна зробити висновок, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.
З огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі №367/3673/15-а, адміністративне провадження №К/9901/10765/18 (ЄДРСРУ № 73532464), від 26 вересня 2019 року у справі № 826/11164/16, від 31 жовтня 2023 року у справі №380/15723/22.
У спірних правовідносинах обов`язок повідомлення громадянина про наслідки розгляду його звернення/клопотання має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) такої відповіді на адресу заявника (заявнику).
18.08.2025 ОСОБА_1 подала заяву до Львівської обласної ради та Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (зареєстрована 19.08.2025 №01-Н-2831 в Львівській обласній раді) про призначення її в.о. директором КНП ЛОР ЛОІАЦМС.
Листом від 25.08.2025 №1170 Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради надало відповідь на заяву ОСОБА_1 від 18.08.2025 (зареєстрована 19.08.2025 №01-Н-2831 в Львівській обласній раді), якій повідомлено, що згідно статуту Підприємства виконання обов`язків керівника підприємства до прийняття відповідного кадрового рішення Львівською обласною радою здійснює виконувач обов`язків директора, призначений наказом Управління за поданням Департаменту охорони здоров`я ЛОДА. Подання з приводу призначення ОСОБА_1 на посаду директора підприємства до Управління не надходило.
Також 18.08.2025 ОСОБА_1 подала скаргу до Львівської міської ради, Львівської обласної ради (зареєстрована 19.08.2025 №01-Н-2833 в Львівській обласній раді) про визнання протиправну незаконну, неконституційну реорганізацію КНП 1 шої міської поліклініки м. Львова і умисну протиправну ухвалу Львівської міської ради від 06.03.2025 №6084.
Листом від 22.08.2025 №03-40х-124 Львівська обласна рада надала відповідь на скаргу, та зазначила, що стаття 43 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачає вичерпний перелік питань, які належать до компетенції обласних рад. Згідно з положеннями цієї статті обласні ради не наділені повноваженнями щодо впливу на діяльність сільських, селищних, міських рад, державних органів та суб`єктів господарювання.
Відповідно до частини першої статті 71 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Органи місцевого самоврядування мають широкі повноваження у вирішенні питань місцевого значення, включно з управлінням комунальним майном, затвердженням місцевих програм і контролем за їх виконанням, місцевих фінансів, а також питань соціально-культурного розвитку. Вони мають право створювати, реорганізовувати та ліквідовувати комунальні підприємства, а також контролювати їх діяльність; вирішувати питання освіти, охорони здоров`я та культури, які належать до їх компетенції; мають право на створення локального сектора економіки та вирішувати економічні питання місцевого значення.
Частина п`ята статті 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” регламентує, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. Голова територіальної громади є представником громади та підзвітний та підконтрольний їй.
З огляду на викладене, рекомендуємо Вам звернутися до Львівської міської ради-представницького органу місцевого самоврядування, що відповідно до Закону представляє Львівську територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування.
З урахуванням зазначеного, на думку суду, заява і скарги були розглянуті в межах компетенції, в порядку та у строк, встановлені Законом України “Про звернення громадян”, та були надані відповіді листами від 22.08.2025 та 25.08.2025.
Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд зазначає наступне.
Стаття 56 Конституції України гарантує право на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. 
Відповідно до статей 1166, 1173 Цивільного кодексу України, обов`язковою умовою для стягнення такої шкоди є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв`язок між поведінкою і шкодою; 4) вина. 
Оскільки суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача, відсутній ключовий елемент – протиправна поведінка. За відсутності цього елементу підстави для стягнення як матеріальної, так і моральної шкоди відсутні. 
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У ході судового розгляду адміністративної справи позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, натомість відповідач виконав процесуальний обов`язок доказування та підтвердив правомірність своїх дій, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд 

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна