ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6319/25
29 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому з урахуванням нової редакції позовної заяви (поданої на усунення недоліків позову) просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.09.2025 №192050005242 про відмову в перерахунку пенсії;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період навчання на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха ОСОБА_2 за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994 та повторно розглянути подану заяву про перерахунок пенсії від 04.09.2025.
В обґрунтування позову вказано, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. При призначенні пенсії до його страхового стажу не було зараховано період навчання з 01.06.1990 по 17.06.1994 у Вищій духовній семінарії. 04.09.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про здійснення перерахунку страхового стажу. Оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.09.2025 йому відмовлено у перерахунку пенсії та не зараховано до страхового стажу період навчання з 01.06.1990 по 17.06.1994, оскільки духовні навчальні заклади в Україні не належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.
Позивач не погоджується з такою відмовою суб`єкта владних повноважень та зазначає, що разом із заявою про зарахування стажу надав диплом та довідку, якою підтверджується, що він навчався на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994. 
З огляду на такі обставини та відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та зазначає, що позивачем надано довідку №182/2025 від 02.09.2025 про період навчання з 01.06.1990 по 17.06.1994 у Вищій духовній семінарії. Відповідно до Закону України “Про вищу освіту”, заклади вищої духовної освіти створюються релігійними організаціями, а їх управління здійснюються з урахуванням особливостей їх діяльності відповідно до законодавства України. Духовні навчальні заклади в Україні не належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.
З огляду на вищезазначене у пенсійного органу відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1990 по 17.16.1994 та перерахунку його пенсії. У задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с.51-53).
24.12.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов відзив, в якому цей відповідач з позовними вимогами також не погоджується та зазначає, що до заяви про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої прийнято оскаржуване рішення, позивачем було долучено довідку Вищої Духовної Семінарії імені Йосипа Сліпого Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви від 02.09.2025 № 182/2025. Під час аналізу поданих документів Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області взято до уваги вказану довідку. Проте відсутність у Вищої Духовної Семінарії імені Йосипа Сліпого Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви ліцензії Міністерства освіти і науки України на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти, відсутність акредитованих освітніх програм, а також відсутність відомостей про таку особу в державних реєстрах суб`єктів освітньої діяльності виключає можливість визнання її закладом вищої освіти у розумінні Закону України “Про вищу освіту”
Вважає, що позивачу правомірно відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду навчання на денному відділені Тернопільської Вищої Духовної семінарії імені патріарха ОСОБА_3 з 01.06.1990 по 17.06.1994. У задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с.74-76).
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 20.05.2025 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с.40-41).
04.09.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії. До заяви долучив копії документів, необхідних для перерахунку пенсії (а.с.61-62).
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, рішенням якого від 11.09.2025 №192050005242 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав.
У цьому рішенні вказано, що заявником надано довідку №182/2025 від 02.09.2025 про період навчання з 01.06.1990 по 17.06.1994 у Вищій духовній семінарії.
Відповідно до Закону України “Про вищу освіту”, заклади вищої духовної освіти створюються релігійними організаціями, а їх управління здійснюються з урахуванням особливостей їх діяльності відповідно до законодавства України. 
Також у цьому рішенні зазначено, що духовні навчальні заклади в Україні не належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.
Позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно не зарахувало до його страхового стажу період навчання на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За змістом пункту “д” частини третьої статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. 
Отже, період навчання за денною формою здобуття освіти підлягає зарахуванню до страхового стажу особи в разі його підтвердження, зокрема, довідками про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Як встановлено судом, до заяви від 04.09.2025 про перерахунок пенсії позивачем надано диплом Тернопільської Вищої духовної семінарія ім. патріарха Йосифа Сліпого серії НОМЕР_1 від 17.06.1994 (а.с.9) та довідку Вищої Духовної Семінарії імені Йосипа Сліпого Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви від 02.09.2025 № 182/2025 (а.с.10).
У довідці вказано про те, що ОСОБА_1 навчався на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 (наказ про зарахування №5 від 01.06.1990) по 17.06.1994 (наказ про закінчення навчання №40 від 17.06.1994). Згідно з розпорядженням архиєпископа і митрополита Тернопільсько-Зборівського від 20.11.2017 духовний навчальний заклад “Тернопільська Вища духовна семінарія ім. патріарха Йосифа Сліпого” перейменовано у “Вищу Духовну Семінарію імені Йосипа Сліпого Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви”. 
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду у Волинській області відмовлено позивачу в перерахунку пенсії за його заявою, оскільки духовні навчальні заклади в Україні не належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України.
За приписами частини другої статті 7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" від 23.04.1991 №987-ХІІ, релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).
Статтею 11 цього ж Закону визначено, що релігійні управління і центри відповідно до своїх зареєстрованих статутів (положень) мають право створювати духовні навчальні заклади для підготовки священнослужителів і служителів інших необхідних їм релігійних спеціальностей. Духовні навчальні заклади діють на підставі своїх статутів (положень), що реєструються у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.
Громадяни, які навчаються у вищих і середніх духовних навчальних закладах, користуються правами і пільгами щодо відстрочення проходження військової служби, оподаткування, включення часу навчання до трудового стажу в порядку і на умовах, встановлених для студентів та учнів державних навчальних закладів.
Відомості, зазначені в довідці від 02.09.2025 № 182/2025, підтверджують навчання ОСОБА_1 на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994.
З розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 вбачається, що період з 01.06.1990 по 17.06.1994 не зарахований до страхового стажу позивача (а.с.16). 
Відтак позивач має право на зарахування до загального страхового стажу періоду навчання на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.09.2025 №192050005242 про відмову позивачу в перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню. 
Стосовно того, хто з відповідачів має зарахувати до загального страхового стажу позивача період навчання та повторно розглянути подану заяву про перерахунок пенсії, то суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області є належним відповідачем за цією вимогою, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як помилково вказує позивач.
Такого висновку суд дійшов аналізуючи норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, який вказує, що за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що розглядає заяву та документи про призначення/перерахунок пенсії з прийняттям відповідного рішення, а структурний підрозділ органу, до якого звернувся заявник, лише формує атрибути сканованих документів та електронну пенсійну справу, жодного рішення по такій заяві не приймає.
У цій справі структурним підрозділом органу, що розглядав заяву позивача від 04.09.2025, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Такий відповідач приймав оскаржуване рішення, а тому й повинен у подальшому вчинити дії пов`язані з перерахунком пенсії та зарахуванням спірного страхового стажу.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прав позивача не порушено. У позові до цього відповідача слід відмовити.
Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.
З огляду на викладене вище, з метою ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994 та повторно розглянути заяву позивача від 04.09.2025 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.
Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що такі не дотримані, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.
Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Оскільки позивач звільнений від сплату судового збору, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 243-246, 255, 258, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, код ЄДРПОУ 14035769), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, 6, місто Луцьк, Волинська область, 43026, код ЄДРПОУ 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.09.2025 №192050005242 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2025 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення, зарахувавши ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання на денному відділенні Тернопільської Вищої Духовної семінарії ім. патріарха Йосифа Сліпого за спеціальністю “Богослов`я” з 01.06.1990 по 17.06.1994.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 29 січня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.