справа № 754/16937/24 головуючий у суді І інстанції Саламон О.Б.
провадження № 22-ц/824/18033/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Саламон О.Б. у м. Києві, повний текст рішення складений 22 вересня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: нотаріус Київського міського нотаріального округу Крістова Вікторія Вікторівна, ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо анулювання актового запису про шлюб, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови в анулюванні актового запису про шлюб, який був укладений 22 вересня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
- зобов`язати Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) анулювати актовий запис про шлюб.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено шлюб. В той же час, з 10 березня 1995 року і на момент реєстрації вказаного шлюбу, ОСОБА_4 вже перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . 09 червня 2023 року ОСОБА_4 все своє майно заповів сину ОСОБА_6 . 28 червня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крістовою В.В. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , а 17 вересня 2024 року прийнято заяву сина померлого ОСОБА_6 про прийняття спадщини. ОСОБА_6 звернувся до Деснянського районного у м. Києві відділу ДРАЦС ГУЮ у м. Києві із заявою про анулювання актового запису про шлюб його батька з ОСОБА_3 , проте 24 вересня 2024 року у задоволені заяви відмовлено. В свою чергу наявність зареєстрованого на території України шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 створює підстави для звернення останньої з вимогою про поділ майна, набутого в недійсному шлюбі з ОСОБА_4 .
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким позов  ОСОБА_1 задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що в своєму рішенні суд першої інстанції зазначає про невідповідність наданих документів, які були отримані в Канаді, вимогам законодавства України і на цій підставі суд відхилив надані стороною позивача докази. При цьому, суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що в Канаді не передбачено видачу такої форми документу, який має назву «повний витяг з шлюбного реєстру» та який відповідав би формі такого документу, встановленій в Україні. Разом з тим, суд першої інстанції повинен був врахувати факти, встановлені документами, що стосуються реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки документи про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи у державі її місцезнаходження, так само, як і будь-які інші документи, які надходять від іноземних органів юстиції, державних органів, можуть бути подані в українському суді як докази за умови їхнього офіційного підтвердження (визнання) у порядку, який встановлено національним законодавством України. Суд першої інстанції встановив факт порушення відповідачем процедури розгляду заяви про анулювання шлюбу, проте відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними. Так, межі та спосіб дій органу реєстрації актів цивільного стану при розгляду заяв про анулювання шлюбу передбачений Правилами. В свою чергу наданий стороною відповідача лист, у відповідь на заяву про анулювання шлюбу, не відповідає вимогам Правил, а отже такі дії сторони відповідача мають всі ознаки протиправності.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , вказує, що ОСОБА_1 стверджує, що на момент укладення шлюбу з ОСОБА_3 його батько ОСОБА_4 перебував у шлюбі з його матір`ю ОСОБА_8 , а саме з 10 березня 1995 року і до моменту смерті батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із наведеним, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача - Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про анулювання шлюбу між його батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 24 вересня 2024 року розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив у задоволенні заяви про анулювання актового запису, яка була оформлена офіційним листом за № 2343/33.3-63. Лист-відповідь Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивач ОСОБА_1 вважає незаконною, такою, що не відповідає встановленій формі. Поряд з цим, позивач висунув позовні вимоги до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій щодо відмови в анулюванні актового запису про шлюб та зобов`язання анулювати актовий запис про шлюб. Наведені вище доводи щодо невідповідності відмови Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановленій формі на обґрунтування заявлених вимог взагалі не було зазначено в позові. Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважає, що Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправно не надав йому саме висновок, а не лист, про відмову внесення змін до актового запису цивільного стану щодо анулювання шлюбу, однак просить визнати таку відмову незаконною з інших підстав. Позивач стверджує, що при розгляді справи, суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що в Канаді не передбачено видачі такої форми документу, який має назву «повний витяг з шлюбного реєстру» та який би відповідав формі такого документу, встановленій в Україні. Також представник позивача зазначила, що у Канаді є можливість отримати тільки: Marriage Certificate (Свідоцтво про шлюб) та Certified Copy of Marriage Registration (Засвідчена копія реєстрації шлюбу) - аналог українського «повного витягу про шлюб», які були надані суду. Водночас, жодних доказів на підтвердження наведеного представником позивача не було надано суду. На думку позивача, судом першої інстанції не було вжито заходів з метою з`ясування суті правових норм та порядку видачі документів, що стосуються укладання шлюбу за законодавством Канади. Разом з тим, під час розгляду справи представником третьої особи ОСОБА_3 було подано клопотання в порядку статті 84 ЦПК України, так і в порядку статті 498 ЦПК України про витребування інформації про шлюб, звернення до Міністерства юстиції України із судовим дорученням про надання правової допомоги щодо витребування: деталізованої інформації про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_8 ; повного витягу з актів цивільного стану про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_8 ; інформації про припинення/розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; інформації про перебування у шлюбі ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , станом на 22 вересня 2017 року; інформації про перебування у шлюбі ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , станом на 22 червня 2024 року. Однак, представник позивача категорично заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання, вважала, що для розгляду справи доказів наявних в матеріалах справи достатньо. Отже, вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі, а його доводи і твердження не спростовують законність і обґрунтованість рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 22 вересня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1943. (а.с.5)
Позивач ОСОБА_1 стверджує, що його батько ОСОБА_4 перебував у шлюбі з його матір`ю ОСОБА_8 з 10 березня 1995 року і до моменту смерті батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі, Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність актового запису про смерть 25 червня 2024 року, зареєстрованого в Реєстрі реєстратором, актовий запис 489, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, 6зворот).
09 червня 2023 року ОСОБА_4 все своє майно заповів сину ОСОБА_6 .
28 червня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крістовою В.В. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 
17 вересня 2024 року приватним нотаріусом прийнято заяву сина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про прийняття спадщини.
Син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 через представника звернувся до Деснянського районного у м. Києві відділу ДРАЦС ГУЮ у м. Києві із заявою про анулювання актового запису про шлюб його батька ОСОБА_4 , 1958 року народження, з ОСОБА_3 , 1977 року народження.
24 вересня 2024 року Деснянським відділом ДРАЦС ГУЮ у м. Києві у задоволенні заяви щодо анулювання шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_3 , укладеного 22 вересня 2017 року, відмовлено.
Відмова мотивована тим, що заява про внесення змін, поновлення або анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою за встановленою формою Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5). Наявність одночасного перебування в іншому зареєстрованому шлюбі має бути підтверджено витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян України або копіями відповідних актових записів про шлюб. (а.с.7)
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з не обґрунтованості і не доведеності позивних вимог.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано Сімейним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон № 2398), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі Правила № 96/5).
Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.
Тлумачення норм СК України свідчить, що: в СК закріплено три види недійсності шлюбу, який: (а) є недійсним в силу вказівки закону (стаття 39); (б) визнається недійсним за рішенням суду (стаття 40); (в) може бути визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 41).
Частиною 1 статті 39 СК України передбачено, що недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.
За заявою заінтересованої особи орган державної реєстрації актів цивільного стану анулює актовий запис про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у частинах 1 - 3 цієї статті (частина 4 статті 39 СК України у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 6 статті 39 СК України актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини 1 - 3 цієї статті), а також розірвання цього шлюбу.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС. Позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб.
Шлюб, який є недійсним (стаття 39 СК України), не потребує звернення особи до суду з відповідним позовом, оскільки його недійсність визначається безпосередньо законом.
Подібний за своїм змістом висновок викладено Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 761/16077/19 (провадження № 61-17134св20).
Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (надалі Закон № 2398) регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно частини 2 статті 3 Закону № 2398 державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ст. 2 Закону № 2398).
Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (ст. 6 Закону № 2398).
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (частини 1 та 2 статті 9 Закону № 2398).
Згідно із частинами 2 та 3 статті 14 Закону № 2398 повторний шлюб реєструється органом державної реєстрації актів цивільного стану за умови пред`явлення особами, які раніше перебували в шлюбі, документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу. Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що прийняв заяву про реєстрацію шлюбу, зобов`язаний ознайомити наречених з умовами і порядком державної реєстрації шлюбу, їхніми правами та обов`язками, як майбутніх подружжя і батьків, обов`язком повідомити один одному про стан свого здоров`я, попередити наречених про відповідальність за приховання відомостей про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу.
Порядок анулювання актового запису цивільного стану визначено статтею 24 Закону № 2398 та розділом IV Правил № 96/5.
У відповідності до частини 1 статті 24 Закону № 2398 актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду та висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.
Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання (частина 2 статті 24 Закону № 2398).
Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню (частина 3 статті 24 Закону № 2398).
Абзацом першим пункту 4.1 розділу IV Правил № 96/5 також визначено, що заява про анулювання актового запису цивільного стану за встановленою формою подається заінтересованою особою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання або за місцем зберігання актового запису, який підлягає анулюванню.
Разом із заявою про анулювання актового запису цивільного стану подаються: свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану, яке підлягає анулюванню; інші документи (п. 4.2).
Згідно із абзацом 3 пункту 4.4 розділу IV Правил № 96/5 актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, складеного у випадках, передбачених статтею 39 СК України, за заявою заінтересованої особи.
У відповідності до абзаців 2, 5 пункту 4.7 розділу IV Правил № 96/5 відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України розглядає заяву заінтересованої особи про визнання шлюбу недійсним та складає висновок про анулювання актового запису про шлюб, якщо шлюб зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. У цьому випадку актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб.
Згідно абз. 7 пункту 4.7 розділу IV Правил № 96/5 наявність одночасного перебування в іншому зареєстрованому шлюбі має бути підтверджена витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян або копіями відповідних актових записів про шлюб. Родинні стосунки також мають бути підтверджені документально.
Реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав підтверджується відповідними легалізованими у встановленому законодавством порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, без витребування копій актових записів цивільного стану (абзац 9 пункту 4.7 розділу IV Правил № 96/5).
У цих випадках складається висновок про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним відповідно до статті 39 Сімейного кодексу України, що разом із зібраними документами не пізніше наступного робочого дня з дня його складання надсилається для виконання до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису, який підлягає анулюванню (абзац 10 пункту 4.7 розділу IV Правил № 96/5).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження перебування у шлюбі ОСОБА_4 під час реєстрації його шлюбу з ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 надав: Нотаріальне засвідчення від 05 жовтня 2018 року, відповідно до ліцензії № D133962 та Нотаріальне засвідчення від 19 липня 2024 року.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції вказані документи не містять інформації про те, що на момент реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_3 у 2017 році був чинним шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , що був укладений в 1995 році.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції надані суду засвідчені нотаріально документи не посвідчують факти, викладені в документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою.
Так, наданий суду запис про шлюб, засвідчує, що 10 березня 1995 року в Пембурці, в провінції Онтаріо шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зареєстровано. Міститься вказівка, що документ видано 21 лютого 1995 року. Підпис. Мировий суддя J2112. Також в даному документі зазначено, що державний нотаріус Роберт Блейк Хоу засвідчує справжність копії з оригіналу документу 05 жовтня 2018 року (а.с. 18 зворотна сторона).
Разом з тим, зазначений документ не містить ні підпису судді, ні підпису нотаріуса Роберта Блейка Хоу, який завірив документ. Дата реєстрації шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час я зазначений документ виданий 21 лютого 1995 року, тобто до укладення шлюбу.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність належних доказів перебування в шлюбі ОСОБА_7 на момент укладення 22 вересня 2017 року шлюбу в Україні з ОСОБА_3 .
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повне судове рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.