Дата документу 03.02.2026 
Справа № 334/9996/25
Провадження № 3/334/82/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Баруліна Т.Є., за участю прокурора Тімченка В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Майстро Д.М., розглянувши в режимі відео конференції, матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка наразі офіційно не працевлаштована, до 30.07.2025 року перебувала на посаді головного спеціаліста з питань діловодства, контролю та архівної справи організаційно-правового відділу виконавчого апарату Запорізької районної ради, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
28.11.2025 року до суду надійшов матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення №424 від 27.11.2025 року, відповідно до якого згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та послідовності дій користувача реєстру НАЗК ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі (https://nazk.gov.ua), лише 30.08.2025 о 19 год. 35 хв., що є порушенням вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне без поважних причин подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
08.01.2026 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Майстро Д.М. подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з малозначністю, в якому просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбачену за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на та обмежитись усним зауваженням, на підставі ст. 22 КУпАП, а провадження у справі закрити. 
Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з технічною помилкою в підрахунку граничного строку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 , подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями 30.08.2025 о 19:35, оскільки через психоемоційний стан (недосипання, тривожність, страх за своє життя та життя близьких) який спричинений воєнним станом, збройною агресією рф проти України, порушенням безпекової ситуації (часті повітряні тривоги, обстріли), переїздом в інше місце проживання, набуття статусу внутрішньо переміщеної особи – помилилась та вважала що у липні 30 днів замість 31. Таким чином ОСОБА_1 , подавши декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями 30.08.2025 о 19:35 – фактично подала її пізніше лише на 19 годин 36 хвилин. Тому, умислу спрямованого на вчинення адміністративного правопорушення яке пов`язане з корупцією, передбачене ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , не було, оскільки вона прийняла усі дії за для того, щоб подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
ОСОБА_1 та її захисник адвокат Майстро Д.М. в судовому засіданні клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з малозначністю підтримали, просили задовольнити. 
Прокурор Тімченко В.М. в судовому засіданні просив суд розглянути протокол про адміністративне правопорушення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, заперечував щодо клопотання про закриття справи у зв`язку з малозначністю. 
Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. 
Згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Об`єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. 
Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння. 
Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є несвоєчасне подання без поважних причин декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 424 від 27.11.2025 року, результатами пошуку з Єдиного державного реєстру декларацій, відповідно до яких дата та час подання декларації «30.08.2025 року, 19:35», письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.11.2025 року, копією особової справи посадової особи органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 , відомостями щодо ознайомлення із ЗУ «Про засади запобігання та і протидію корупції» від 01.12.2014 року, копією розпорядження голови районної ради по особовому складу від 27.03.2018 року №7-к «Про переведення ОСОБА_3 », копією посадової інструкції головного спеціаліста з питань діловодства, контролю та архівної справи організаційно-правового відділу виконавчого апарату Запорізької районної ради, копією розпорядження голови районної ради по особовому складу від 13.09.2022 року №04-к «Про внесення змін до документів у зв`язку зі зміною прізвища ОСОБА_3 », копією розпорядження голови районної ради по особовому складу від 29.07.2025 року №01-к «Про звільнення ОСОБА_1 », копією пам`ятки суб`єктам декларування.
Таким чином, проаналізовані судом докази в сукупності дають підстави для висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.
Щодо доводів захисника з приводу наявності підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянина.
Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду, під час розгляду справи не встановлено наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 під адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення. 
На думку суду, сам по собі факт того, що порушення строку подання декларації в цьому випадку складає лише один день, не може свідчити про малозначність вчиненого правопорушення, враховуючи його характер.
Відомості про особу ОСОБА_1 , серед іншого і те, що раніше нею не вчинялись правопорушення, можуть бути враховані судом при накладенні стягненняю.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає доцільним і достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді

штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 283-285, 289 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1 , 17.12.1987 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до ВДВС, який стягується з правопорушника у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя:        Баруліна Т.  Є.