Справа № 308/6730/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді – Дегтяренко К.С.
за участі секретаря судових засідань – Фітас А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в порядку окремого провадження заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бойко Богдана Богдановича, заінтересована особа Міжгірська державна нотаріальна контора, Пилипецька сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення -,

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Бойко Б.Б., заінтересована особа Міжгірська державна нотаріальна контора, Пилипецька сільська рада, звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява мотивована тим, що 07 листопада 1972 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.03.2008 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 травня 1978 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03.09.2012 року. 
Вказує, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042549, виданого 09.04.1997 року Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07.04.1997 року №197, сертифікат зареєстровано 04.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 356, матері заявника ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 належала земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Бескид (КСП «Бескид») в с. Н.Студений Міжгірського району Закарпатської області. розміром 0,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 02.10.2024 року. Після смерті батька заявника – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Міжгірській державній нотаріальній конторі за ним була заведена спадкова справа, за номером у нотаріуса - 19/2025, за номером у Спадковому реєстрі – 73732565, що доводиться витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 80296479 від 28.02.2025 року. 
Вказує, що в подальшому під час проходження процедури оформлення кадастрового номеру заявнику стало відомо про розбіжність у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042549, а саме: у ньому власником вказана ОСОБА_6 , тоді як у всіх інших документах, включаючи свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про смерть та інші документи, які посвідчують особу матері, вона вказана як ОСОБА_7 (у шлюбі). У зв`язку з цим, при поданні документів для державної реєстрації права власності на спадкове майно, а також при оформленні кадастрового номеру земельної частки (паю), виникли юридичні труднощі з підтвердженням належності вищезазначеного сертифіката саме матері заявника – ОСОБА_8 , яка, за життя, змінила своє прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » у зв`язку з укладенням шлюбу. 
Заявник зазначає, що таким чином, існуюча розбіжність між прізвищем у сертифікаті ( ОСОБА_6 ) та прізвищем, яке особа носила у шлюбі та використовувала до самої смерті ( ОСОБА_7 ), перешкоджає подальшому оформленню спадкових прав та державній реєстрації майнових прав заявника. Вказане розбіжне зазначення прізвища у сертифікаті об`єктивно унеможливлює використання цього документа як правовстановлюючого при оформленні спадкових прав. 
Зазначає, що жоден орган державної влади, зокрема — відділи Держгеокадастру та нотаріальні контори, не мають повноважень самостійно ідентифікувати одну й ту саму особу у правовому значенні, якщо у документах зазначені різні прізвища без підтвердження такого факту у встановленому законом порядку. 
Вказує, що мати заявника — ОСОБА_7 — померла ще у 2012 році, а батько заявника — ОСОБА_2 — прийняв спадщину за нею, однак не завершив процедуру оформлення прав на відповідну земельну частку (пай). Після смерті батька у 2024 році, заявник як спадкоємець – розпочав оформлення спадкових прав, однак фактично зіткнувся з проблемою ідентифікації особи власника сертифіката на пай, оскільки в ньому зазначено інше (дівоче) прізвище. 
Зазначає, що необхідність у зверненні до суду з відповідною заявою зумовлена тим, що жодна інша державна чи нотаріальна інституція не наділена повноваженнями встановлювати юридичний факт тотожності особи власника документа в умовах, коли у документах фігурують різні прізвища, та вносити на цій підставі зміни або здійснювати дії, пов`язані з державним визнанням прав на майно. Оскільки сертифікат є правовстановлюючим документом на земельну частку (пай), яка знаходиться на території колишнього КСП «Бескид» у селі Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області, його використання є необхідною передумовою для: - оформлення кадастрового номера; - проведення державної реєстрації речових прав; - укладення цивільно-правових угод щодо спадкового майна;- внесення даних у Державний земельний кадастр; - отримання спадкоємцем — заявником — документа, що посвідчує право власності на земельну частку. Сертифікат на земельну частку був виданий у 1997 році, ще до запровадження електронного реєстру та сучасної системи уніфікованої ідентифікації осіб, жоден орган не здійснив об`єднання записів або приведення даних до актуального стану. 
Таким чином, вказує, що не має іншої законної можливості реалізувати своє право, окрім як звернутися до суду за встановленням юридичного факту належності документа саме ОСОБА_7 , яка користувалась у шлюбі цим прізвищем та була відома саме за ним упродовж усього свого життя після шлюбу. Встановлення цього факту має суттєве юридичне значення для заявника, оскільки лише після цього стане можливим завершити процедуру спадкового оформлення, здійснити державну реєстрацію прав на спадкову земельну частку, реалізувати спадкові права у повному обсязі та уникнути ризику втрати права власності на землю, що раніше належала родині заявника. 
Враховуючи, встановлення факту належності правовстановлюючого документа матері - необхідно для реалізації заявником повноважень як власника майна, тому звертається до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу
Вказує, що з урахуванням зазначеного у матері заявника ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 існують розбіжності у прізвищі, що виявилися у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042549, виданого 09.04.1997 року Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07.04.1997 року №197, сертифікат зареєстровано 04.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 356. На основі вище вказаних документів зазначає, що є достатні підстави вважати, що « ОСОБА_6 » і « ОСОБА_7 » є одними й тими самими особами.
На підставі наведеного просив суд встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку на ім`я ОСОБА_6 , серії ЗК №0042549, виданого 09.04.1997 року Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07.04.1997 року №197, сертифікат зареєстровано 04.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 356 – належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судове засідання заявник та його представник не з"явились, про день та час розгляду справи повідомленні у встановленому порядку, надали на адресу суду клопотання про долучення доказів, отже суд приходить до висновку, що від своїх вимог останні не відмовляються, про судове засідання обізнані, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності за наявними матеріалами. 
Представник заінтересованої особи – Міжгірської державної нотаріальної контори в не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. 
Представник заінтересованої особи – Пилипецької сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.
При дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, згідно копії паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_5 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 12.11.2001 року. Місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.03.2008 року - 07 листопада 1972 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 18 грудня 2025року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.09.2012 року виданого Виконкомом Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 02.10.2024 року виданого Виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042549, виданого 09.04.1997 року Міжгірською районною державною адміністрацією на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07.04.1997 року №197, сертифікат зареєстровано 04.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 356, ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 , яка перебуває у колективній власності КСП «Бескид» в с.Н.Студений Міжгірського району Закарпатської області. розміром 0,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 80296479 від 28.02.2025 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Міжгірській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа, за номером у нотаріуса - 19/2025, за номером у Спадковому реєстрі – 73732565.
Відповідно до частини першої статті 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293).
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, встановлено що в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Ст.318ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість встановлення такого факту інакше як в судовому порядку.
Відповідно до ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Встановлення вищевказаного факту заявнику необхідно для можливості завершення процедури спадкового оформлення.
Суд робить висновок, що надані заявником докази, є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують належності правовстановлюючого документу ОСОБА_7 .
Це випливає із документів, що посвідчують особу заявника та інших документів, які чітко підтверджують особу заявника.
В даній конкретній ситуації встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для реалізації свого права володіння розпорядження та керування належним їй нерухомим майном.
Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити та встановити факту належності правовстановлюючого документу, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЗК №0042549, виданого 09.04.1997 року Міжгірською районною державною адміністрацією на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07.04.1997 року №197, сертифікат зареєстровано 04.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 356 ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бойко Богдана Богдановича, заінтересована особа Міжгірська державна нотаріальна контора, Пилипецька сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку на ім`я ОСОБА_6 , серія ЗК №0042549, виданого 09.04.1997 року Міжгірською районною державною адміністрацією на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07.04.1997 року №197, сертифікат зареєстровано 04.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 356 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя          Дегтяренко К.С.