Справа № 761/12323/24
Провадження № 2-др/761/32/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:    Волошина В.О.
при секретарі:    Харечко О.В.,
за участі:
представника позивача:  Лазька С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лазька Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У грудні 2025р. представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лазько С.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд: 
- ухвалити додаткове рішення по даній справі, яким стягнути з АТ «Страхова Компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 18000,0 грн.
18 грудня 2025р. на адресу суду надійшла заява сторони відповідача, в якій сторона заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, яку слід залишити без розгляду, оскільки вважає, що при подані вказаної заяви до суду, стороною позивача були пропущені процесуальні строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
В судовому засіданні 29 січня 2026р. представник позивача подану заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав і просив суд її задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сторона відповідача була повідомлена в установленому законом порядку.
В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025р. позов ОСОБА_1 до АТ «Страхова Компанія «ІНГО» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування - задоволено частково. На підставі зазначеного рішення суду, підлягає стягненню з АТ «Страхова Компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 48263,61 грн. - суму недоплаченого страхового відшкодування; судовий збір у розмірі 1211,2 грн. 
Звертаючись до суду з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, сторона позивача зазначала, що нею, з урахуванням укладеного договору про надання професійної правничої допомоги будуть понесені зазначені вище витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Враховуючи, час складання судом повного тексту рішення суду, та забезпечення надання загального доступу сторін до зазначеного рішення суду, суд вважає, що при подання стороною позивача заяви про ухвалення додаткового рішення, строною позивача не були пропущені процесуальні строки.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано: 
- договір № б/н про надання правової допомоги від 22 листопада 2023р.;
- додаткову угоду №2 від 24 січня 2024р. щодо надання правової допомоги по правовому забезпеченню супроводу спору між клієнтом та АТ «Страхова Компанія «ІНГО» про стягнення суми страхового відшкодування внаслідок ДТП;
- акт прийому - передачі від 01 грудня 2025р., виконаних робіт за договором № б/н про надання правової допомоги від 22 листопада 2023р. (позивачу надані наступні юридичні послуги: 1) складання позовної заяви та додаткових процесуальних документів для подання позовної заяви (в т.ч. ознайомлення з наявними в клієнта матеріалами, визначення підсудності розгляду позовної заяви, аналіз судової практики, підготовка всіх додатків в необхідній кількості) - 5.000,00 грн.; 2) складання та подання відповіді на відзив на позовну заяву у справі №761/12323/24 - 3000,00 грн.; 3) складання та подання заперечення на клопотання про призначення експертизи у справі № 761/12323/24 - 2.000,00 грн.; 4) складання та подання пояснень у справі №761/12323/24 - 3000,00 грн.; 5) участь в судових засіданнях 11 червня 2024р., 26 вересня 2024р. в Шевченківському районному суді м. Києва у справі № 761/12323/24 - 4000,00 грн.; 6) отримання рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/12323/24 від 17 листопада 2025р. - 1000,00 грн.
Таким чином, загальні витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу згідно договору та додаткової угоди, у зв`язку із підготовкою та розглядом справи №761/12323/24 в суді першої інстанції складають 18000,00 грн. та мають бути сплачені протягом семи робочих днів з дня підписання акту.
Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано до суду докази понесення цих витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, варто зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду (справи № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону, встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Так, зі змісту наданого стороною позивача, в якості доказу вищезазначеного акту від 01 грудня 2025р., до складу наданих юридичних послуг було включено:
- отримання рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/12323/24 від 17 листопада 2025р. 
На думку суду, зазначені вище послуги, в розумінні положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не може відноситись до видів адвокатської діяльності та професійної правничої допомоги.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020р. у справі № 755/9215/15-ц).
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, розмір суми недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягала стягненню з відповідача, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 12000,0 грн., яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі, при цьому судом враховано складність справи, часткове задоволення позову судом, а також те, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру стягнутих зі сторони відповідача коштів.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 246, 258, 259, 263-266, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лазька Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГО» (код ЄДРПОУ: 16285602, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33) про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу дорогу, в сумі у розмірі 12000,0 /дванадцять тисяч / грн. 
В решті заяви відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 03 лютого 2026р.

Суддя: