УХВАЛА

03 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 160/17032/24
адміністративне провадження № К/990/42572/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката Заборовського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,
УСТАНОВИВ
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив: 
визнати протиправним та скасувати пункт наказу № 1034к від 31 травня 2024 року начальника ГУНП в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП", яким було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ; 
визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області № 597 о/с від 07 червня 2024 року "По особовому складу" щодо звільнення інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про Національну поліцію" за пунктом 6 частини 1 етапі 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); 
поновити на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ; 
стягнути з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 07 червня 2024 року з розрахунку середньоденного грошового забезпечення по день винесення судом рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
15 травня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна адвоката Артеменка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2025 року касаційну скаргу адвоката Артеменка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 160/17032/24 повернуто особі, яка її подала.
10 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна адвоката Поліщук Оксани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі у справі № 160/17032/24 (К/990/29486/25).
Також, 14 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна адвоката Поліщук Оксани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі у справі № 160/17032/24 (К/990/29910/25).
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2025 року повернуто касаційну скаргу адвоката Поліщук Оксани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку у справі № 160/17032/24 (№ К/990/29910/25).
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2025 року касаційну скаргу адвоката Поліщук Оксани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 160/17032/24 повернуто особі, яка її подала відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
17 жовтня 2025 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга від адвоката Заборовського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій представник позивача просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Верховний Суд ухвалою від 03 листопада 2025 року визнав неповажними підстави пропуску позивачем строку на касаційне оскарження цих судових рішень, залишив подану ним касаційну скаргу без руху та встановив скаржникові десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, а також надання відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин; уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328, пункту 4 частини другої статті 330 КАС України). При цьому роз`яснив скаржникові процесуальні наслідки невиконання наведених у цій ухвалі вимог.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2025 року від адвоката Заборовського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла уточнена касаційна скарга, а також заява про поновлення строку на касаційне оскарження, на обґрунтування якої зазначено, що вперше касаційну скаргу позивач подав у межах строку, встановленого КАС України, однак вона була повернута Верховним Судом. Водночас у цій ухвалі суд роз`яснив, що повернення касаційної скарги не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду касаційної інстанції. 
Також указано, що ухвалу Верховного Суду від 25 липня 2025 року, якою касаційну скаргу вдруге повернуто, позивач не отримував. Адвокат Поліщук О.С. про факт повернення скарги позивача не повідомила. У зв`язку з виконанням нею своїх зобов`язань позивач розірвав з нею договір про надання правової допомоги. 
Тобто, адвокат Поліщук О.С. не є представником позивача, а тому у даному випадку не підлягають застосуванню положення частини сьомої статті 251 КАС України, відповідно до яких вручення судового рішення представникові вважається його врученням особі, яку він представляє.
Та обставина, що позивач у порушення частини третьої статті 60 КАС України не повідомив суд про розірвання договору про надання правової допомоги з адвокатом Поліщук О.С. не може бути підставою для ігнорування зазначеної обставини, особливо з огляду на те, що спірним є питання обчислення строку на касаційне оскарження. 
Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів отримання позивачем або його належним чином уповноваженим представником копії ухвали Верховного Суду від 25 липня 2025 року, зазначені причини є поважними підставами для повторного звернення позивача з касаційною скаргою через три місяці після постановлення ухвали про її повернення.
Оцінюючи ці доводи, Суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд повторно зазначає, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. 
Так, відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу суду позивач вже неодноразово звертався до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, і ці скарги йому повернуто через те, що їхній зміст не відповідав вимогам статті 330 КАС України. 
Такі дії заявника свідчать про формальний характер реалізації ним процесуального права на оскарження судових рішень у касаційному порядку.
При цьому Суд враховує, що втретє касаційну скаргу позивач подав до суду касаційної інстанції майже через три місяці після повернення попередньої касаційної скарги.
Посилання заявника на те, що він не отримував ухвалу Верховного Суду від 25 липня 2025 року, якою касаційну скаргу було повернуто вдруге, не відповідають дійсності, оскільки, як убачається із автоматизованої системи документообігу суду ця ухвала була отримана представником позивача - адвокатом Поліщук О.С. 25 липня 2025 року о 17:11, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Суд критично оцінює аргументи заявника щодо того, що отримання ухвали Верховного Суду від 25 липня 2025 року адвокатом Поліщук О.С. не може вважатися належним її врученням позивачу у розумінні частини сьомої статті 251 КАС України у зв`язку з розірванням ним договору про надання правової допомоги, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження цих доводів.
Крім того, як самостійно підтвердив заявник, всупереч вимогам частини третьої статті 60 КАС України позивач не повідомляв Суд про припинення представництва його інтересів адвокатом Поліщук О.С. в установленому порядку.
Укладаючи договір про надання правової допомоги, позивач мав усвідомлювати, що процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє, тобто для позивача.
Суд не повинні цікавити взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката).
Водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, а відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого діє цей представник, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.
Наведене не дає підстав вважати аргументованими заявлені обставини щодо неотримання позивачем копії ухвали Верховного Суду від 25 липня 2025 року в контексті вирішення питання поважності причин пропуску строку на касаційного оскарження судових рішень.
Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За таких умов суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання заявником наданих процесуальних прав не може визнаватися поважною причиною пропуску процесуального строку, у зв`язку з чим наведені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.
У цьому ж контексті, зважаючи на приписи вказаних норм процесуального законодавства, невиконання заявником вимог щодо належного оформлення касаційної скарги та спричинене цим її неодноразове повернення не належать до об`єктивних обставин особливого й непереборного характеру, які могли б зумовити перегляд остаточного й обов`язкового судового рішення після спливу строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Ураховуючи, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а також не надано належних доказів на їх підтвердження, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Зважаючи на наведене, Суд не надає оцінки іншим доводам скаржника.
Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ
Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі №160/17032/24.
Відмовити у задоволенні заяви адвоката Заборовського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі №160/17032/24.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Заборовського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................
...........................
...........................
А.Г. Загороднюк
Л.О. Єресько
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду