ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025                                                  м. Дніпро                            Справа № 908/2416/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2025 у справі (суддя Сушко Л.М.)
за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області, м. Запоріжжя
заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство АКБ «Індустріалбанк»,       м. Київ; Дочірнє підприємство «Центр реабілітації «Надія», м. Запоріжжя
про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, - 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

06.08.2025 ГУ ДПС у Запорізькій області звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про розкриття ПАТ АКБ «Індустріалбанк» банківської таємниці, а саме: надати інформацію про рух коштів по рахунках боржника за період з 16.01.2019 по 02.08.2019. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.08.2025 у відкритті провадження у справі № 908/2416/25 за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю - відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з постановленням такої ухвали Головне управління ДПС у Запорізькій області оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду (далі – ЦАГС) і просить: скасувати оскаржувану ухвалу; апеляційну скаргу задовольнити та направити справу № 908/2416/25 для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Запорізькій області       зазначає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 14.08.2025 у справі № 908/2416/25 про відмову у відкритті провадження є незаконною та постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
На думку скаржника, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що вимоги заявника про розкриття банківської таємниці не належать до юрисдикції господарських судів, оскільки згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, розглядає всі спори, стороною в яких є боржник, у тому числі й ті, що стосуються його майна. 
Банківська таємниця, за твердженням апелянта, містить відомості про активи боржника, які входять до ліквідаційної маси, а тому має майновий характер. 
Крім того, подібна правова позиція вже була підтверджена постановами Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021 та Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 908/1468/21, де аналогічні вимоги податкового органу були визнані підсудними господарському суду. 

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/537/20 про банкрутство Дочірнього підприємства «Центр реабілітації «Надія», яка перебуває на стадії ліквідації. 
У межах цієї справи 06.08.2025 Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про зобов`язання ПАТ АКБ «Індустріалбанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю, щодо руху коштів на рахунках боржника за певний період.
Метою такого звернення податковою службою з заявою до суду про витребування банківської таємниці є проведення податковою службою позапланової перевірки щодо своєчасності та повноти нарахування податків і дотримання валютного та податкового законодавства. Підставою подання заяви визначено ч.ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі – КУзПБ).

4. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Дослідивши зміст заяви та наведені правові норми, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не мають майнового характеру, не підлягають вартісній оцінці й не впливають на розмір або склад ліквідаційної маси боржника. 
Крім того, боржник не є стороною цього спору, а його предметом є розкриття банком інформації, а не захист чи реалізація майнових прав боржника.
Визначаючи характер спірних правовідносин, суд зазначив, що вони стосуються розкриття банківської інформації відповідно до положень Закону України «Про банки і банківську діяльність» та глави 12 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України, якою врегульовано порядок розгляду судами таких заяв. Отже, спір має публічно-правовий і немайновий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом за місцезнаходженням банку.
Таким чином, суд першої інстанції визначив, що між сторонами виникли правовідносини щодо розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, а не майнові правовідносини у межах справи про банкрутство, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність юрисдикції господарського суду для розгляду цієї заяви та відмовив у відкритті провадження у справі.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку під час обслуговування клієнта, а також у процесі взаємовідносин банку з ним чи третіми особами. Зокрема, банківською таємницею визнаються відомості про рахунки клієнтів, операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, його фінансово-економічний стан, угоди, що укладалися, а також інші дані, що безпосередньо характеризують обсяг і рух грошових коштів клієнта.
Отже, за своєю правовою природою банківська таємниця становить спеціально захищену інформацію з обмеженим доступом, яка водночас може безпосередньо стосуватися майнових активів юридичної особи, зокрема грошових коштів, що знаходяться на рахунках боржника. Такі відомості мають матеріальний зміст і можуть впливати на визначення складу та розміру ліквідаційної маси у справі про банкрутство.
Частина 2 ст. 7 КУзПБ встановлює, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, розглядає в межах цієї справи всі спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори, пов`язані з його майном.
Відповідно, вимоги про отримання інформації щодо банківських рахунків боржника та руху коштів на них, які становлять банківську таємницю, безпосередньо стосуються його майнового стану й мають значення для визначення обсягу активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси. Така інформація безпосередньо впливає на встановлення розміру ліквідаційної маси і, відповідно, на задоволення вимог кредиторів.
Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що спірні правовідносини виникли у межах справи про банкрутство та мають майновий характер, оскільки стосуються активів боржника, що можуть бути включені до ліквідаційної маси. 
Відтак, висновок суду першої інстанції про непідвідомчість спору господарському суду є помилковим, а ухвала про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню.

5. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та інші процесуальні порушення, які перешкоджають подальшому провадженню. 
Згідно з ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування ухвали справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За результатами розгляду апеляційної скарги встановлено, що суд першої інстанції помилково відмовив у відкритті провадження, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Справу № 908/2416/25 необхідно направити до Господарського суду Запорізької області для вирішення питання щодо прийняття заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, до розгляду.

Керуючись ст.ст. 269-271, 275, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2025 у справі       № 908/2416/25 – скасувати.
Справу № 908/2416/25 направити до Господарського суду Запорізької області для вирішення питання щодо прийняття заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, до розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.11.2025.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                          Т.А. Верхогляд

 О.Г. Іванов