МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 р.  	№ 400/2537/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом від 26.02.2025 №39, зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлено протоколом Комісії №39 від 26.02.2025 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Комісію з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та за наслідками її розгляду прийняти відповідне обґрунтоване рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач направив Відповідачу заяву про надання відстрочки від призову на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До вказаної заяви додав підтверджуючі документи щодо надання відстрочки. Протоколом комісії №39 від 26.02.2025 року прийнято рішення про відмову в наданні відстрочки, про що Позивача було повідомлено у формі повідомлення про відмову №871 від 26.02.2025 року. Позивач вважає, що Відповідач належним чином не розглянув заяву Позивача про надання відстрочки та не здійснив перевірку наявності підстав для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за доданими документами, що свідчить про протиправність рішення Відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу, у зв`язку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 20.03.2025 р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
09.04.2025 р. Відповідач подав відзив на позовну заяву, де зазначено, що ОСОБА_1 комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з порушенням вимог Додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу затвердженого ПКМУ № 560 від 16.05.2024.
24.04.2025 р. Позивачем подано Додаткові пояснення у справі, де зазначено, що висновок Відповідача про те, що Позивачем було порушено вимоги Додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу, покладений як в основу оскаржуваного рішення про відмову у наданні відстрочки, так і в основу відзиву на позовну заяву, є таким, що не відповідає дійсності та суперечить обставинам справи.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
12.02.2025 року Позивач направив Укрпоштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До вказаної заяви Позивач додав, зокрема, підтверджуючі його право на відстрочку наступні документи:
- копію паспорта ОСОБА_1 ;
- копію ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ;
- витяг з реєстру територіальної громади адреса місця проживання ОСОБА_1 ;
- копію військово-облікового документу заявника - Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 18 вересня 2020 року;
- копія витягу з ЄДРПВР від про оновлення даних ОСОБА_1 ;
- копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_2 від 30 жовтня 2024 року;
- копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_3 від 04.07.2017 року;
- копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серія НОМЕР_4 від 07 серпня 2019 року;
- копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 серія НОМЕР_5 від 08 серпня 2024 року;
- копію рішення Березанського районного суду Миколаївської області суду від 04 березня 2016 року у справі №469/96/16-ц про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 ;
- копію Заяви від 14.01.2025 року про утримання та виховання стосовно спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ;
- копії платіжок про оплату аліментів за останні 3 місяці;
- копію довідки виконавчої служби про відсутність заборгованості по сплаті аліментів від 22 січня 2025 року за №Х-1/10.5-30.
Протоколом комісії з питань надання відстрочок при ІНФОРМАЦІЯ_7 №39 від 26.02.2025 року прийнято рішення про відмову в наданні відстрочки, про що Позивача було повідомлено у формі повідомлення про відмову №871 від 26.02.2025 року. Причина відмови: порушено вимоги додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу (Постанова КМУ № 560 від 16.05.2024).
Вважаючи вищезазначене рішення Відповідача про відмову в наданні відстрочки протиправним, Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє станом на час розгляду цієї справи по суті.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці
Так, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560).
Згідно пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Пунктом 58 Порядку №560 визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Згідно пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку - 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку - 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 12.02.2025 Позивач направив Укрпоштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання мені відстрочки від призову на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
За наслідками розгляду заяви із доданими документами Повідомленням Комісії з питань надання відстрочок при ІНФОРМАЦІЯ_7 від 26.02.2025 №871 Позивача повідомлено про те, що протоколом комісії №39 від 26.02.2025року прийнято рішення про відмову в наданні відстрочки. Причина відмови: порушення вимог Додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу затвердженого ПКМУ № 560 від 16.05.2024..
Так, згідно п. 3 додатку 5 Порядку №560 Переліку додатків, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», документами, що підтверджують право на відстрочку згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону є: свідоцтво про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та (або) рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовозобов`язаного (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовозобов`язаного виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності), та один з таких документів: свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше); рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним; рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним; письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні; свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та документи, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (свідоцтво про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька); інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовозобов`язаного за категорією стягнення (характером зобов`язання) “стягнення аліментів” з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання заяви про надання відстрочки.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із заявою були також подані на розгляд Комісії такі документи: копії паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади адреса місця проживання Позивача; копію військово-облікового документу заявника - Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного БРВК №000 356 від 18 вересня 2020 року; копію витягу з ЄДРПВР від про оновлення даних ОСОБА_1 ; копії свідоцтв про народження дітей; копію свідоцтва про шлюб між серія НОМЕР_5 від 08 серпня 2024 року; копію рішення Березанського районного суду Миколаївської області суду від 04 березня 2016 року у справі №469/96/16-ц про розірвання шлюбу; копію Заяви від 14.01.2025 року про утримання та виховання стосовно спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ; копії платіжок про оплату аліментів за останні 3 місяці; копію довідки виконавчої служби про відсутність заборгованості по сплаті аліментів від 22 січня 2025 року за №Х-1/10.5-30.
Однак, суд зазначає, що Позивачем у відповідності до положень п. 3 додатку 5 Порядку №560 не було надано на розгляд до Комісії з питань надання відстрочок при ІНФОРМАЦІЯ_7 - окрім свідоцтв про народження трьох дітей із зазначенням батьківства військовозобов`язаного, також одного із обов`язкових документів, а саме: документи, що визначають місце проживання дітей з батьком (військовозобов`язаним), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з батьком, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.
Щодо наданої Позивачем Заяви від 14.01.2025 року, засвідченої консулом Генерального консульства України в Дюссельдорфі, про утримання та виховання стосовно спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , то суд вказує на те, що такий вид документів не включено до переліку документів, що підтверджують право на відстрочку згідно п. 3 додатку 5 Порядку №560. Крім того, зі змісту вказаної заяви випливає, що син Позивача разом з матір`ю перебуває за кордоном, і лише під час перебування дитини на території України проживає за місцем проживання його батька, однак доказів того, чи дійсно спільна неповнолітня дитина приїжджає на територію України та проживає й утримується Позивачем до Комісії та суду не надано.
Факт сплати аліментів сам по собі не свідчить про повноту визначення чи перебуває особа на утриманні, дані про регулярність такої виплати, її обсяг, добровільність інших платежів на утримання дітей матеріали справи не містять, рішення про визначення місця проживання дітей разом з батьком у матеріалах справи також відсутнє.
Окрім того, статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Визначальним фактором є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей.
За таких обставин, суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. 2, 19, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, яке оформлено протоколом Комісії №39 від 26.02.2025 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.01.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська