ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 340/5780/24
адміністративне провадження № К/990/22803/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г.,  
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції справу № 340/5780/24
за позовом  ОСОБА_1 до Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, Ленінського районного суду м. Кіровограда, про визнання бездіяльності протиправною і стягнення моральної шкоди
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року (суддя Брегей Р.І.)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючого судді Суховарова А.В., суддів Ясенової Т.І., Головко О.В.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
1. У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, Ленінського районного суду м. Кіровограда, в якому просив суд:
1.1. визнати бездіяльність посадових осіб органів прокуратури та суду, яка виражається у порушенні розумних строків розгляду справ № 396/569/19 та № 396/1260/19 (кримінальне провадження № 12018120230000337 від 17.04.2018), незаконною та протиправною;
1.2. зобов`язати відповідача вжити належних заходів для забезпечення розгляду вказаних справ у розумний строк; 
1.3. стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі п`яти мільйонів гривень (5 000 000 грн), яка виникла внаслідок порушення розумних строків розгляду вказаних справ.
2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що протягом тривалого часу розгляд вказаних справ затягується службовими і посадовими особами без поважних та виправданих причин, що суперечить розумності строків судового провадження, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Стверджував, що затримка розгляду справ вплинула на його психічне здоров`я, а також на соціальне та професійне життя.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2024, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
3.1. Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватись у порядку кримінального судочинства. Питання бездіяльності прокурора під час судового розгляду не може досліджувати адміністративний суд, так як воно відноситься до компетенції суду, який розглядає кримінальну справу. Оцінку процесуальної діяльності суду, який розглядає кримінальну справу, можуть надати вищі суди в порядку апеляційного чи касаційного провадження, питання щодо недотримання судом розумних строків розгляду справи може стати предметом дослідження дисциплінарного органу Вищої ради правосуддя.
3.2. Крім того, суд першої інстанції роз`яснив ОСОБА_1 про право на звернення до суду в порядку кримінально-процесуального судочинства.
3.3. Постановою Верховного Суду від 10.04.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 340/5780/24 скасовано, а справу № 340/5780/24 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
3.4. Підставою для скасування Верховним Судом постанови суду апеляційної інстанції стало те, що передача судової справи на розгляд колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді (судді-доповідача) Божко Л.А., суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В. відбулася з порушенням правил автоматизованого розподілу судової справи, оскільки повторний автоматизований розподіл цієї справи був проведений без дотримання вимог частини дев`ятої статті 31 КАС України, пункту 85 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, Положення про автоматизовану системи документообігу суду (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), щодо зміни складу колегії суддів у справі та за відсутності підстав для проведення повторного автоматизованого розподілу справи. 
3.5. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі залишено без змін. 
3.6. Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 26.05.2025, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 826/2004/18, від 28.08.2019 у справі № 1540/5031/18, дійшов висновку, що прокурор у досудовому розслідуванні не здійснює публічні владні управлінські функції, а тому оскарження рішень, дій, бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні має відбуватись виключно за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України. Так само рішення, дії чи бездіяльність суду у кримінальному провадженні можуть бути оскарженні тільки в порядку кримінального процесуального законодавства.
3.7. Крім того суд апеляційної інстанції вказав, що позаяк позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Новоукраїнської окружної прокуратури, Ленінського районного суду м. Кіровограда не пов`язані з вирішенням публічно-правового спору, то і позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування чи прокуратури, належить розглядати в порядку цивільного судочинства на підставі статей 1173, 1176 Цивільного кодексу України.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
4. Не погодившись з висновками судів попередніх інстанцій ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі № 340/5780/24 та направити цю справу до суду апеляційної інстанції для продовження апеляційного розгляду. 
4.1. Підставою відкриття касаційного провадження у справі № 340/5780/24 є оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
4.2. На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначив, що після повернення цієї справи з Верховного Суду суд апеляційної інстанції не постановив ухвали про відкриття апеляційного провадження у п`ятиденний строк, як це передбачено частиною другою статті 300 КАС України, натомість постановив ухвалу від 09.05.2025 про призначення справи до розгляду, що, на його думку, свідчить про позапроцесуальний спосіб прийняття рішення та порушення частини 2 статті 300 КАС України та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків розгляду справи.
4.3. Касатор наголосив на тому, що у поданій ним апеляційній скарзі містилося чітке клопотання про її розгляд за участі апелянта в режимі відеоконференції (пункт 2 прохальної частини апеляційної скарги) з указанням адреси електронної пошти molchenko.1982@gmail.com для участі.
4.4. Проте подана ним апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в письмовому провадженні, про що зазначено в оскаржуваній постанові від 26.05.2025, а раніше в ухвалі апеляційного суду від 09.05.2025 безпідставно зазначено, що сторони не заявили клопотання про розгляд справи за їх участю. 
4.5. Скаржник підкреслив, що це твердження не відповідає дійсності, прямо суперечить матеріалам справи та свідчить, на його переконання, про ігнорування судом його процесуального права на участь в судовому засіданні.
4.6. Касатор підкреслив, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) лише у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а оскільки ним було заявлено клопотання про участь в судовому засіданні, то суд апеляційної інстанції не мав права розглядати справу у порядку письмового провадження. 
4.7. Наголошуючи на тому, що суд апеляційної інстанції не розглянув його клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та не навів жодних мотивів для відмови у його задоволенні, скаржник доводив, що це є порушенням частини третьої статті 300, пункту 6 частини першої статті 306, частини другої статті 310 КАС України, частин першої та четвертої статті 195 КАС України та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
4.8. Скаржник наполягав на тому, що призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявності нерозглянутого клопотання про участь апелянта у розгляді апеляційної скарги є грубим порушенням його процесуальних прав, принципу гласності та відкритості судового процесу (стаття 10 КАС України).
4.9. При цьому, скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення КАС України та КПК України, не надав належної правової оцінки доводам щодо того, що позовні вимоги стосуються саме бездіяльності держави Україна в особі її органів (прокуратури та суду), яка виразилась у порушенні розумних строків розгляду справи, а не безпосередньо оскарження рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні в межах КПК України.
5. Ухвалою Верховного Суду від 23.06.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, ухвалою від 04.07.2025 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, а ухвалою від 18.08.2025 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги та відкрито касаційне провадження № К/990/22803/25 за цією касаційною скаргою.
6. Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», документ в електронному вигляді - касаційна скарга від 28.05.2025 доставлена в Електронний кабінет Ленінському районному суду м. Кіровограда 28.05.2025 о 13:14, а ухвала про відкриття касаційного провадження від 18.08.2025 доставлена в Електронний кабінет ОСОБА_1 та Ленінському районному суду м. Кіровограда 18.08.2025 о 20:57, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.
7. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення: 0610275344551) ухвалу суду про відкриття касаційного провадження від 18.08.2025 та копію касаційної скарги ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, вручено представнику Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області 26.08.2025.
8. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 12.12.2025 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статей 340 та 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи
9. Правом подати відзив на касаційну скаргу в порядку статті 338 КАС України Ленінський районний суд міста Кіровограда не скористався, що відповідно до вказаної статті не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.
10. Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області надала пояснення щодо касаційної скарги ОСОБА_1 , у яких зауважує, що рішення, дії, бездіяльність суду, органів досудового розслідування та прокуратури у кримінальному провадженні можуть бути оскаржені лише у порядку кримінального процесуального законодавства. Наводить доводи про відсутність підстав для стягнення із прокуратури моральної шкоди.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
11. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
12. Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, Суд виходить із такого.
13. Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
14. Згідно з частиною першою статті 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
15. Відповідно до частини першої статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
16. Частина перша статті 11 КАС України передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
17. Процесуальний закон встановлює для судів процедуру надсилання процесуальних документів учасникам справи, а також необхідність їх виклику та заслуховування в судовому засіданні.
18. Судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями (частина перша статті 124 КАС України).
19. Відповідно до частини другої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. 
20. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 294 КАС України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі. 
21. Право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма і зміст якої визначаються положеннями статті 296 КАС України.
22. Частиною третьою статті 296 КАС України визначено, що апеляційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
23. Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 через суд першої інстанції подано апеляційну скаргу на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 про відмову у відкриті провадження у справі, де, окрім іншого, просив розгляд апеляційної скарги здійснити за його участі в режимі відеоконференції - ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 2).
24. Відповідно до частини першої статті 306 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, серед іншого вирішує питання про можливість письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді апеляційної інстанції.
25. Згідно зі статтею 307 КАС України після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
26. З аналізу наведених норм слідує, що учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб тощо. Отже, передумовою для розгляду справи судом є належне сповіщення всіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи (у сукупності), якщо така справа відповідно до вимог КАС України повинна розглядатись з їх повідомленням. Належність означає інформування учасників справи у спосіб та за формою, передбаченою процесуальним законодавством.
27. Статтею 310 КАС України регламентовано здійснення розгляду справи у судовому засіданні.
28. Водночас стаття 311 КАС України врегульовує право суду апеляційної інстанції розглянути справу без повідомлення учасників (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами
29. Так, частина перша статті 311 КАС України встановлює, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі:
1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;
2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання;
3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
30. Порядок розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції визначений статтею 312 КАС України, відповідно до частини першої якої апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
31. Відповідно до частини другої статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
32. Однак предметом апеляційного оскарження у цій справі була ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 294 КАС України), яка не входить до переліку ухвал, наведених в частині другій статті 312 КАС України. 
33. Отже, порядок розгляду апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції, які не включені до переліку ухвал, наведеного в частині другій статті 312 КАС України, визначається нормами статей 310 та 311 КАС України.
34. З матеріалів справи слідує, що питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 вирішено ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 (а.с. 25).
35. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 закінчені дії по підготовці справи до апеляційного розгляду, ухвалено справу № 340/5780/24 розглянути в порядку письмового провадження (а.с. 26). У цій ухвалі суд апеляційної інстанції, керуючись статтями 306, 307, 311 КАС України, зазначив, що необхідні підготовчі дії, пов`язані з призначенням справи до апеляційного розгляду, передбачені статтею 306 КАС України, проведені і справа може бути призначена з урахуванням відсутності клопотань сторін про розгляд справи за їх участю в письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами та без участі сторін. 
36. Після скасування постановою Верховного Суду від 10.04.2025 постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 та направлення справи на новий апеляційний розгляд, справа № 340/5780/24 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 розподілена іншому складу суду (головуючий суддя - Суховаров А.В., судді: Головко О.В., Ясенова Т.І.), яким ухвалою від 09.05.2025 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. 
37. У цій ухвалі суд апеляційної інстанції, керуючись статтями 306, 307, 311 КАС України, зазначив, що при підготовці справи до апеляційного розгляду з`ясований склад учасників судового процесу, обставини, на які посилаються учасники справи, вирішені інші питання, необхідні для апеляційного розгляду справи. Сторони не заявили клопотання про розгляд справи за їх участю.
38. Отже, суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання ОСОБА_1 про розгляд його апеляційної скарги за його участі в режимі відеоконференції, викладене у пункті 2 апеляційної скарги, жодних мотивів його відхилення не міститься ані в ухвалі суду цієї інстанції від 16.10.2024, ані в ухвалі від 10.04.2025. Натомість в обох ухвалах апеляційний суд помилково констатував ту обставину, що сторони не заявили клопотання про розгляд справи за їхньою участю, і на цій хибній передумові обрав письмове провадження для розгляду цієї справи відповідно до статті 311 КАС України, не маючи при цьому реальних підстав для розгляду справи в такому провадженні, передбачених пунктом 3 указаної статті, та самовільно обмежив форму участі апелянта у розгляді його апеляційної скарги без жодної оцінки заявленому клопотанню.
39. Клопотання про участь в судовому засіданні (особисто, через представника, в режимі відеоконференції тощо) є процесуальним способом реалізації права на доступ до правосуддя, що безпосередньо пов`язано з можливістю надавати пояснення, реагувати на доводи іншої сторони, заявляти клопотання тощо. 
40. Питання форми розгляду (усне чи письмове провадження) прямо впливає на обсяг реалізації процесуальних прав учасниками справи.
41. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував на те, що якщо в матеріалах справи наявне клопотання учасника про розгляд справи за його участі, апеляційний суд не вправі розглядати справу в порядку письмового провадження без надання мотивованої відповіді на таке клопотання.
42. Посилання апеляційного суду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю за фактичної наявності такого клопотання свідчить про неповне дослідження матеріалів справи та порушує вимоги до законності та обґрунтованості судового рішення.
43. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
44. У цьому контексті Суд звертає увагу на правову позицію, висловлену у пунктах 48-52 постанови Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 640/8411/19 про те, що надана суду процесуальним законом можливість розглянути справу у порядку письмового провадження не є беззастережною і має корелюватися з іншими вимогами процесуального закону (як-от з наданим учасникам справи правом брати участь у судовому засіданні), трактувати які потрібно у сукупності й через призму принципів адміністративного судочинства.
45. Такі принципи адміністративного судочинства як рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються в справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.
46. Відтак, розгляд цієї справи в суді апеляційної інстанції у спосіб, у який суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження, на думку Верховного Суду, не відповідає принципам адміністративного судочинства. Отже, суд апеляційної інстанції не виконав процесуальну вимогу щодо належного повідомлення учасника справи про дату, час та місце розгляду справи як передумови для апеляційного розгляду справи.
47. За наведеного правового регулювання і обставин справи, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, і не дають можливості перевірити обґрунтованість інших аргументів касаційної скарги.
48. Аналогічний підхід щодо застосування норм процесуального права неодноразово демонструвався Верховним Судом, зокрема у постановах від 20.03.2025 у справі № 120/3472/24, від 23.01.2025 у справі № 320/23141/23, від 13.09.2023 у справі № 160/19280/22, від 30.11.2022 у справі № 280/3443/21 та інших.
49. Водночас не знайшли свого підтвердження в ході касаційного розгляду доводи ОСОБА_1 про порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 305 КАС України щодо дотримання п`ятиденного строку для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі після скасування Верховним Судом постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 та направлення справи до апеляційного суду на новий розгляд.
50. Суд нагадує, що питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 вирішено ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 (а.с. 25), а після скасування судом касаційної інстанції постанови апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд питання про відкриття апеляційного провадження судом апеляційної інстанції повторно не вирішується.
51. Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
52. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
53. За наведених обставин, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі № 340/5780/24 не може вважатися законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
54. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2025 року, справу № 340/5780/24 направити до Третього апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько В.М. Соколов 	
А.Г. Загороднюк