Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
м. Вінниця
21 січня 2026 р.  Справа № 120/6310/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Крапівницької Н.Л., 
розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,
Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідачів щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.11.2019 по 24.08.2024 в приватному акціонерному товаристві «Центральна збагачувальна фабрика «Україна».
Ухвалою від 13.05.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
Ухвалою від 22.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачам строк на подання відзивів на позов.
У встановлений судом строк від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що за період роботи з 01.11.2019 по 24.08.2024 страхові внески не сплачувалися. Отже, Головне управління приходить до висновку, що єдиний внесок роботодавцем за період роботи з 01.11.2019 по 24.08.2024 за позивача не сплачений.
Інші Відповідачі своїм правом на подання відзивів не скористалися, хоча ухвала про відкриття провадження доставлена Головному управлінню Пенсійного фонду України у Запорізькій області 22.05.2025, і Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області 23.05.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
За приписами статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.
Відтак, оскільки відповідачі зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд доходить висновку, що ухвала від 22.05.2025 вважається врученою відповідачам 22.05.2025 та 23.05.2025 відповідно в електронній формі шляхом її направлення на офіційну електронну адресу.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Від представник позивача надійшла відповідь на відзив, однак суд не бере її до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 23.02.2020 отримує пенсію за віком, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058.
21.08.2023 засобами вебпорталу ОСОБА_1 надала заяву про перерахунок пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058, яка була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961. 03,03,2025 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (за місцем реєстрації) ОСОБА_1 надала заяву про перерахунок пенсії за віком у зв`язку зі звільненням.
В порядку усного консультування позивача було повідомлено співробітниками Пенсійного фонду, що період її роботи з 01.11.2019 по 24.08.2024 (момент звільнення) не врахований до стажу, оскільки відсутні дані про сплату внесків.
З метою детального аналізу пенсійного забезпечення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено адвокатський запит.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.04.2025 №8275/02-16 повідомлено наступне: «За результатами розгляду документів, долучених до заяви від 24.02.2020, Головним управлінням до страхового та пільгового стажу роботи враховано всі періоди з урахуванням сплати внесків до Пенсійного фонду України.
Страховий стаж, обчислений за період з 01.09.1984 по 31.10.2019, складає 35 років 1 місяць 20 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №2 - 11 років 11 місяців 24 дні. За результатами перевірки Довідки складений акт від 11.03.2020 №1217/08.1- 15 (далі - Акт), яким не підтверджено достовірність наданої Довідки. ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» рекомендовано надати нову довідку про заробітну плату, раніше надана Довідка визнана не дійсною.»
Згідно відповіді на адвокатський запит (лист 14.04.2025 №8275/02-16) заява позивача від 03.03.2025 була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головними управліннями Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській областях, а тому, позивач вважає бездіяльність зазначених Головних управлінь протиправною, незаконною та такою, що порушує конституційне право ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення в повному обсязі.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі-Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV).
Закон № 1788-XII був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.
01 січня 2004 року набув чинності Закон № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Як встановлено судом, з 23.02.2020 позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію згідно Закону № 1058-VI.
Згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Норма про пріоритетність трудової книжки як документу, що підтверджує стаж роботи міститься й у Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі Порядок № 637).
І лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відтак, за чинними на момент розгляду заяви позивача нормами законодавства про пенсійне забезпечення, саме трудова книжка вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.
Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі №235/805/17; від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а; від 06.12.2019 по справі №500/1561/17; від 05.12.2019 по справі №242/2536/16.
Суд наголошує сторонам, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як видно із копії трудової книжки НОМЕР_1 (стосовно спірного періоду роботи) підтверджено її зайнятість в період з 01.11.2019 по 24.08.2024. 
- Запис №13 від 30.09.2003 - АП ЦОФ «Україна» ООО «Донбасвуглепереробка» прийнята в АБК завідуючою хімлабораторією за переведенням з ГОАО ЦОФ «Україна» ГХК « Селидіввугілля»; 
- Запис №14, 15, 16, 17 містять відомості про переміщення та переведення, перейменування та реорганізацію;
- Запис №17 від 24.08.2024 звільнена за власним бажанням відповідно до ст.38 п.3 КЗпП України (невиконання законодавства про працю, не виплата заробітної плати).
Суд зазначає, що всі записи в трудовій книжці виконано акуратно та в послідовності, не містять суперечливих відомостей про періоди страхового стажу, узгоджуються між собою та завірені печатками.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
За приписами ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 16 ст. 106 Закону № 1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків; несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.
За змістом вказаної норм, обов`язки по сплаті страхових внесків, а також звітування про найманих працівників (застрахованих осіб) та відповідальність за неналежне їх виконання покладена на страхувальника.
Суд зазначає, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 02.08.2022 у справі №560/4616/20; від 25.09.2018 у справі №242/65/17; від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а; від 11.07.2019 у справі № 242/1484/17; від 04.06.2019 у справі №235/900/17.
Разом з цим відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.
З наявної в матеріалах справи довідки форми ОК-5 щодо позивача, судом встановлено, що заробітна плата позивачу у період з 01.11.2019 по 24.08.2024 включно нараховувалася, однак сплата роботодавцем страхових внесків не здійснювалася. Вказане також підтверджується розрахунком заробітної плати.
Разом з тим, як вже зазначалося судом вище, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії, за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
З урахуванням наведеного, так як заява про перерахунок пенсії опрацьовувалась за принципом екстериторіальності Головними управліннями Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду у Волинській області, про що повідомлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, а тому, в цій частині протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.11.2019 по 24.08.2024. Іншого суду не надано.
Підсумовуючи, встановлені при розгляді справи обставини, та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області щодо не зарахування позивачу до страхового стажу період роботи в ПРАТ "ЦЗФ "Україна" з 01.11.2019 по 24.08.2024 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу період роботи в ПРАТ "ЦЗФ "Україна" з 01.11.2019 по 24.08.2024 до страхового стажу, а також здійснити позивачу перерахунок пенсії з 03.03.2025.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області слід стягнути судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи в приватному акціонерному товаристві "Центральна збагачувальна фабрика "УКРАЇНА" з 01.11.2019 по 24.08.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в приватному акціонерному товаристві "Центральна збагачувальна фабрика "Україна" з 01.11.2019 по 24.08.2024 включно до страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії з 03.03.2025.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; реєстрація за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, код ЄДРПОУ 20490012))

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський Майдан, 6, м. Луцьк, код ЄДРПОУ 13358826)

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, код ЄДРПОУ 13486010)

Суддя підпис  Крапівницька Н. Л.
Згідно з оригіналом 
Суддя:
Секретар: