Справа №751/1841/25
Провадження №3-в/751/3/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,
за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,
представника Чернігівської митниці Назарчук Т.В.,
захисника ОСОБА_1 – адвоката Козачук Н.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну порядку і способу виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року та заяву захисника
 ОСОБА_1 – адвоката Зінов’єва Н.Е. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року у справі про порушення митних правил щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України (далі – МК України),
ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ткачової К.В. про зміну порядку і способу виконання постанови Новозаводського районного суд міста Чернігова від 31 березня 2025 року шляхом заміни конфіскації на користь держави транспортного засобу марки «DODGE CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 на стягнення з ОСОБА_1 вартості зазначеного транспортного засобу на момент здійснення ним правопорушення 16 травня 2023 року в розмірі 77 551 гривня 89 копійок.
Заяву обґрунтовує тим, що 14 серпня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78545718. Згідно відповіді МВС на електронний запит державного виконавця за боржником транспортний засіб зареєстрованим не значиться. Державним виконавцем скеровано вимогу боржнику щодо надання інформації про стан та місцезнаходження транспортного засобу, який підлягає конфіскації.
19 серпня 2025 року надійшли пояснення боржника, згідно яких останній стверджує про передачу транспортного засобу військовій частині НОМЕР_3 .
22 серпня 2025 року державним виконавцем скеровано вимогу до Військової частини НОМЕР_4 щодо підтвердження факту отримання майна, стану та місцезнаходження останнього. Згідно листа військової частини НОМЕР_3 транспортний засіб не обліковується за установою, за результатами розгляду листа призначено службове розслідування. 10 вересня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт (розшук) зазначеного у виконавчому документі транспортного засобу. До Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідний запис про обтяження.
28 вересня 2025 року до відділу надійшов повторний лист військової частини, з якого вбачається, що за результатами службового розслідування скеровано повідомлення про кримінальне правопорушення за статтями 190, 358 КК України.
Вважає, що існують беззаперечні обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення у спосіб конфіскації, зокрема неможливість встановити місцезнаходження майна, яке підлягає конфіскації, а тому наявні підстави для зміни порядку і способу виконання виконавчого документу шляхом заміни конфіскації на користь держави на стягнення із боржника вартості зазначеного транспортного засобу на момент здійснення ним правопорушення.
26 грудня 2025 року до суду надійшла заява заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Зінов’єва Н.Е. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року, просить скасувати зазначену постанову, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вважає, що відсутність у КУпАП прямої норми про право на перегляд справи за нововиявленими обставинами не дає підстави безумовно стверджувати про неможливість застосування такої процедури, оскільки це є додатковою гарантією належної правової процедури. Указує на те, що адміністративна та кримінальна відповідальності є подібними за своєю правовою природою, а при притягненні особи до адміністративної відповідальності є потреба у застосуванні повного спектру гарантій для забезпечення відправлення належного правосуддя.
18 серпня 2025 року адвокат Зінов?єв Н.Е., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Міністерство оборони України та Генерального штабу Збройних сил із заявою про проведення службової перевірки за фактом наявності в діях службових осіб військової частини НОМЕР_3 можливого неналежно виконання ними службових обов`язків та наявності ознак вчинення кримінального правопорушення.
Наслідок розгляду вказаного звернення стало призначення та проведення службового розслідування, 20 вересня 2025 року підготовлено Акт службового розслідування за фактом не постановки на облік транспортного засобу марки «Dodge Caliber» та встановлення фактичного місця знаходження транспортного засобу. Відповідно до вказаного акту встановлено, що у діях невстановлених осіб при оформлені документів, а саме листів військової частини НОМЕР_3 № 1327/94, № 1328/94 від 15 травня 2023 року та акту приймання-передачі транспортного засобу марки «DODGE» можуть вбачатись ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України. До вказаних кримінальних правопорушень ймовірно мають відношення сержант ОСОБА_2 та старший солдат ОСОБА_3 , які на той час проходили службу у комендантському взводі військової частини НОМЕР_3 .
Згідно з повідомленням військової частини НОМЕР_3 від 25 вересня
2025 року про кримінальне правопорушення вбачається, що із проаналізованих під час службового розслідування документів випливає, що ОСОБА_1 з метою надання допомоги Збройним Силам України
16 травня 2023 року у вигляді гуманітарної допомоги через митний кордон України ввезено транспортний засіб марки «DODGE», модель «CALIBER», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_1 , який 19 травня 2023 року переданий на вул. Богатирській у м. Києві, неподалік заводу «Оболонь», сержанту ОСОБА_2 , який на той час проходив службу у комендантському взводі військової частини НОМЕР_3 .
Указує на те, що дані документи були складені та оформлені вже після розгляду справи та постановлення рішення судами першої та апеляційної інстанцій, а відтак з об`єктивних причин не могли бути відомі ані особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ані його захиснику, ані Чернігівській митниці, ані судам, а відтак вказані обставини є нововиявленими в розумінні приписів КПК України.
Зазначає, що ОСОБА_1 за відсутності злочинного умислу, маючи довіру до військових, переслідуючи виключно мету допомогти військовим, добровільно передав транспортний засіб марки «DODGE» військовослужбовцям в якості гуманітарної допомоги Збройним Силам України. При цьому, факт передачі транспортного засобу військовою частиною не оспорюється, а порушення виявлені при оформленні первинних і похідних документів не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_1 оскільки останній не є військовим, юристом чи обізнаним з правовою процедурою передачі майна, а отже не міг передбачити та перевірити добросовісність дій набувачів рухомого майна.
Крім того, посилається на п. 9-50 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, що регулює питання звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених статтями 483 та 485 цього Кодексу.
У судовому засіданні представник Чернігівської митниці Назарчук Т.В. щодо вирішення заяви Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну порядку і способу виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року покладалася на розсуд суду, заперечувала проти заяви захисника ОСОБА_1 – адвоката Зінов’єва Н.Е. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року та просила відмовити у її задоволенні, оскільки зазначені в заяві обставини були відомі на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та такі обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Козачук Н.Ю. у судовому засіданні заперечувала проти заяви Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну порядку і способу виконання постанови Новозаводський районний суд міста Чернігова від 31 березня 2025 року та просила відмовити у її задоволенні, висловила доводи на підтримання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року з мотивів, наведених у заяві. Додатково зазначила, що факт передачі транспортного засобу ОСОБА_1 для потреб Збройних Сил України також підтверджено заявою ОСОБА_2 від 21 травня 2025 року. Нововиявленими обставинами вважає саме підробку документів військової частини НОМЕР_3 та заволодіння автомобілем марки «DODGE CALIBER», за фактом чого внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і здійснюється досудове розслідування.
Із матеріалів справи вбачається, що постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 38 776 гривень, з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил – транспортного засобу марки «DODGE CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , на користь держави.
Згідно із вказаною постановою 16 травня 2023 року о 15 годині
07 хвилин ОСОБА_1 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» Волинської митниці вчинив переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару – транспортного засобу марки «DODGE CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а саме листа військової частини НОМЕР_3 від
15 травня 2023 року № 1327/24 та декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 16 травня 2023 року, що містять неправдиві відомості щодо одержувача: «Військова частина НОМЕР_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ».
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2025 року апеляційну скаргу захисника Козачук Н.Ю. залишено без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Згідно з положеннями ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ у справах «Устименко проти України», «Рябих проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 541 МК України постанова суду про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку.
У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.
Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від
31 березня 2025 року на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 38 776 гривень, з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил – транспортного засобу марки «DODGE CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , на користь держави. Штраф ОСОБА_1 було сплачено у добровільному порядку. 
У даному випадку слід враховувати практику Європейського суду з прав людини щодо співмірності покарання, застосованого до особи, що передбачає обов`язкове застосування штрафу та конфіскація товару, як санкції за порушення митних правил, встановлених ст. 483 МК України (рішення у справі «Краєва проти України») та позицію Конституційного Суду України у рішенні від 05 липня 2023 року № 5-р(II)/2023 про визнання таким, що не відповідає Конституції України, абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України.
Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Суд вважає, що в даному конкретному випадку зміна порядку і способу виконання постанови Новозаводського районного суд міста Чернігова від
31 березня 2025 року шляхом заміни конфіскації на користь держави транспортного засобу марки «DODGE CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 на стягнення з ОСОБА_1 вартості зазначеного транспортного засобу на момент здійснення ним правопорушення 16 травня 2023 року в розмірі 77 551 гривня 89 копійок призведе до порушення принципу остаточності судового рішення та така заміна становитиме надмірний тягар для ОСОБА_1 , а тому в задоволенні заяву Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України слід відмовити.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію Про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. 
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України»). Зокрема високий суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частина друга ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Чинним КУпАП не передбачено процедури перегляду судових рішень, що набрали законної сили, за нововиявленими обставинами.
У даному конкретному випадку з метою забезпечення принципу справедливості та належної правової процедури суд вважає за можливе застосувати положення Глави 34 КПК України за аналогією права. 
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:  1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;  3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;  4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Суд звертає увагу на те, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях в справі «Пономарьов проти України» та «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ в справі«Желтяков проти України»).
Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ в справі «Попов проти Молдови»).
Проте, суд вважає, що стороною захисту не надано достатніх доказів на підтвердження нововиявлених обставин, які б слугували підставою для перегляду постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 . Посилання у заяві на підробку документів військової частини НОМЕР_3 не підтверджено висновком відповідної судової експертизи, а в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025050010046021 від 29 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння транспортним засобом марки «DODGE», модель «CALIBER», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_1 , не ухвалено остаточного рішення, висновки щодо наявності або відсутності нововиявлених обставин не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_1 – адвоката Зінов’єва Н.Е. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Щодо посилання у заяві на п. 9-50 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, то суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Згідно з п. 9-50 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» МК України особа звільняється від адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених статтями 483 і 485 цього Кодексу, у разі добровільної (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передачі Збройним Силам України, добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, а також військовослужбовцям для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі в цьому пункті - набувачі гуманітарної допомоги), транспортних засобів, що класифікуються у товарних позиціях 8703, 8704 згідно з УКТ ЗЕД, ввезених на митну територію України та визнаних гуманітарною допомогою у період з 24 лютого 2022 року до 1 квітня 2024 року, за умови документального підтвердження факту передачі таких транспортних засобів будь-якому набувачу гуманітарної допомоги, зазначеному у цьому пункті.
Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» МК України було доповнено п. 9-50 згідно із Законом України  «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей» від 25 березня 2025 року № 4323-IX, який набрав чинності 04 липня 2025 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом’якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.  
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 МК України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
За таких обставин, за наявності документального підтвердження факту добровільної передачі ОСОБА_1 автомобіля марки «DODGE», модель «CALIBER», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_1 , Збройним Силам України без попереднього або наступного відшкодування вартості, ОСОБА_1 або його захисники не позбавлені можливості в порядку ст. 304 КУпАП порушити перед судом питання про його звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, на підставі п. 9-50 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» МК України. 
Керуючись статтями 3, 257, 264, 266, 287, 458, 483, 486, 489, 495, 527-529 МК України, статтями 8, 245, 251, 283-285, 287, 289, 304 КУпАП, суд  
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну порядку і способу виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити. 
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 – адвоката
Зінов’єва Н.Е. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.  

Суддя   Р.М. Топіха