ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 січня 2026 року	Справа №160/22704/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є. , розглянувши у спрощеному позовному провадженню без повідомлення учасників процесу (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) у призначенні ОСОБА_2 - доньці загиблого захисника України солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", оформлену витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 року № 51/168;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву 05.12.2024 року про призначення ОСОБА_2 - доньці загиблого захисника України солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з урахуванням висновків суду у цьому судовому рішенні.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив їй у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка. Позивач зазначила, що на момент смерті ОСОБА_3 , позивачка була його дружиною та мала доньку ОСОБА_2 2015 року народження. Від ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем отримано лист від 08.05.2025 року № 7/18336/19 з додатком виписка з протоколу від 28.03.2025 року № 51/168, відповідно до змісту якого, вирішено здійснювати виплату матері та дружині загиблого ОСОБА_3 , при цьому відмови у нарахуванні та виплаті ОДГ на користь доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 2015 року народження позивачу не надавалося. Адвокат позивача намагався з`ясувати підстави та причини відмови шляхом направлення відповідних запитів відповіді на які надані не були.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 клопотання Міністерства оборони України про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №160/22755/25 – задоволено, визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято його до розгляду.
Згідно наданого відповідачем відзиву на позов, відповідач з позовними вимогами не погодився, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 до Міністерства оборони України з висновком від 15 січня 2025 року №7/10785/18 надійшов комплект документів з заявами від матері військовослужбовця ОСОБА_4 та позивачки, як дружини військовослужбовця. Заява від позивачки на виплату допомоги в інтересах дитини не надходила. Позивачкою була подана лише заява на резервування частки допомоги на доньку ОСОБА_2 (оскільки батьківство загиблого військовослужбовця щодо дитини не встановлено, а відомості про батька записані за заявою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України). 
Клопотанням від 12.09.2025 позивач просить долучити до матеріалів справи докази.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 витребувано від ОСОБА_1 докази надсилання заяви від 05.12.2024 з доданими до неї документами до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 докази направлення заяви ОСОБА_1 з пакетом документів до Міністерства оборони України (у разі її отримання від ОСОБА_1 ).
Витребувано від Міністерства оборони України - ВСІ документи, що стосуються виплати одноразової грошової винагороди членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 , та які були предметом розгляду на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 28.03.2025 (протокол №51/168.).
Позивачем та Міністерством оборони України на вимогу суду надані докази.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив таке.
Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб 23.07.2016 року, призвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , дружини – ОСОБА_6 .
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Згідно сповіщення про смерть №375 солдат ОСОБА_3 загинув біля населеного пункту Верхньокам`янське Бахмутського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 підтверджено (юридично зафіксовано) про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
05.12.2025 позивачка звернулась до Міністерства оборони України з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка (солдата ОСОБА_3 ) під час захисту Батьківщини.
20.12.2025 року мати загиблого ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , також звернулась до Міністерства оборони України з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина під час захисту Батьківщини.
ІНФОРМАЦІЯ_4 батько загиблого ОСОБА_3 – ОСОБА_7 також звернувся до Міністерства оборони України з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина під час захисту Батьківщини.
10.01.2025 року позивачка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою. в якій просила зарезервувати частину одноразової грошової допомоги згідно постанови КМУ№168 від 28.02.2022 на дитину загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ). В цій заяві заявниця зазначила, що після встановлення батьківства нею будуть надані документи, що підтверджують факт батьківства.
Згідно висновків ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом ТЦК та СП підтримано право ОСОБА_4 ,  ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на отримання часток одноразової грошової допомоги.
Згідно листа Військової частини НОМЕР_4 від 29.10.2024 №7923, ОСОБА_3 особистого розпорядження щодо виплати ОДГ не складав.
Також згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_6 б/н б/д вбачається, що ОСОБА_3 особистого розпорядження щодо виплати ОДГ не складав.
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 №51/68, комісія дійшла висновку про призначення матері та дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 11.06.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 12.02.2025 № 321/КЦ/1888 – в розмірі 2/4 частини 15000000 грн., в сумі 7500000 (Сім мільйонів п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. у рівних частках кожній.
Також згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.04.2025 №86/68, комісія дійшла висновку про призначення батьку загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 11.06.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 12.02.2025 № 321/КЦ/1888 – в розмірі 1/4 частини 15000000 грн., в сумі 3750000 (Три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.
Зазначаючи про не вирішення Міністерством оборони України питання щодо призначення та виплати доньки загиблого ОСОБА_3 – ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Статтею 41 Закону №2232-ХІІ передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Закон №2011-XII (в редакції на дату загибелі військовослужбовця) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку.
Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
За правилами статті 16-1 Закону №2011-XII (в редакції сьаном на час розгляду питання про виплату) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.
Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.
У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
вдова (вдівець);
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Статтею 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень;
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту "а" пункту 1 цієї статті.
Згідно з частинами шостою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком №975.
Як передбачено пунктом 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.
Аналіз правових норм Закону №2011-ХІІ та Порядку №975 свідчать про те, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Судом встановлено, що відповідач призначив одноразову грошову допомогу батькам та дружині (позивач у цій справі) загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .
Разом з тим, підставами даного позову є відмова у призначенні одноразової грошової допомоги доньки загиблого – ОСОБА_2 .
Як зазначив відповідач, позивачка не зверталась до Міністерства оборони України із заявою на призначення та виплату одноразової грошової допомоги доньки загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно наданих на вимогу суду доказів (документів, які були предметом розгляду відповідачем при вирішенні питання щодо призначення одноразової грошової допомоги членам родини загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 ), заявою від 10.01.2025 позивачка просила зарезервувати частину ОДГ на дитину загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до того моменту, як буде підтверджений факт батьківства.
Про це також підтверджено відповідачем у наданому відзиві на позов.
Доказів, які б свідчили про те, що позивачка зверталась до відповідача із заявою, передбаченою пунктом 10 Порядку №975, про призначення доньки загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одноразової грошової допомоги, в матеріалах справи не має, та відповідачем таких доказів не надано.
При цьому, і позивачка у позові не наводить доводів стосовно звернення в інтересах доньки військовослужбовця ОСОБА_3 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до Міністерства оборони України із відповідною заявою, передбаченою пунктом 10 Порядку №975 не зверталась, також відповідних доказів не надано. 
Відповідно, відсутні підстави вважати про наявність «відмови» відповідача у не вирішенні щодо призначення одноразової грошової допомоги доньки військовослужбовця ОСОБА_3 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки судом не встановлено факту звернення позивачки в інтересах доньки до Міністерства оборони України з відповідною заявою. 
Отже, судом не встановлено допущення відповідачем порушень вимог закону №2011 та Порядку №975, про що наголошує позивач у позові. 
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні фактичні та правові підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 22.01.2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна