Справа № 477/250/25 
Провадження № 1-кп/477/297/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м.Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12024153230000111, по обвинуваченню :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Показне Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, 

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 16 жовтня 2024 року, приблизно о 16-00 годині, знаходився на своїй дачній ділянці АДРЕСА_2 , де напроти вказаної дачної ділянки побачив свого сусіда - потерпілого ОСОБА_7 , який перебував на ґрунтовій дорозі та відчиняв багажне відділення свого автомобіля ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 .
У вказаний момент обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з мотивів тривалої особистої неприязні до потерпілого ОСОБА_7 , прийняв рішення на його умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті особі.
Знаряддям вчинення кримінального правопорушення та заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_7 вирішив обрати предмет - садові вила, які рахував такими, що мають відповідні вражаючі властивості, внаслідок чого настане смерть ОСОБА_7 .
Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , взяв на своїй дачній ділянці садові вила, підійшов до потерпілого зі спини і, утримуючи в обох руках садові вила, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті особи та бажаючи їх настання, наніс один удар в спину ОСОБА_7 , чим спричинив йому сліпі колоті рани задньої поверхні грудної клітки зліва.
Після чого, потерпілий ОСОБА_7 повернувшись до обвинуваченого ОСОБА_4 обличчям, почав відходити від нього, та, перечепившись об камінь, впав спиною на ґрунтове покриття землі. В цей час обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свій намір на спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 , утримуючи садові вила в обох руках, наніс один удар намагаючись попасти в шию потерпілому, однак спричинив йому наскрізні колоті рани правої кисті, оскільки потерпілий ОСОБА_7 захищався правою рукою, та відбив садові вила. Після чого потерпілий ОСОБА_7 , з метою врятувати своє життя, почав утримувати вказані вила, намагаючись відвести їх від себе.
В цей час, на місце вказаних подій підбігла дружина потерпілого - ОСОБА_10 , яка сумісно з потерпілим вирвали вила з рук обвинуваченого ОСОБА_4 .
Розуміючи, що завершити реалізацію свого умислу на спричинення смерті ОСОБА_7 не є можливим внаслідок обставин, що не залежать від його волі, обвинувачений ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії та залишив місце вчинення злочину.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 діяння передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушення визнав частково. Пояснив, що з потерпілим знайомий близько 30 років, раніше спілкувались більш тісно, приятелювали, конфліктів не було. Події 16.10.2024 року пам`ятає фрагментарно, бо був п`яний. Зранку близько 10-00 години поїхав у с. Галицинове, де вжив 300-400 гр. горілки. Після виходу на пенсію почав частіше знімати стрес, вживаючи спиртні напої. Повернувшись додому, взяв вила щоб віднести на дачу сина та вийшов на вулицю. Там побачив ОСОБА_7 , який щось складав у машину. Підійшов до нього і торкнув його вилами по спині. Запитав у нього коли закінчаться крадіжки. 
Вважає, що ОСОБА_7 у нього вкрав вікна за два тижні до цього, а також у нього зник склоріз та інші побутові та господарські речі. Торкнув ОСОБА_7 в області попереку, не штрикав. Заперечував, що наносив удари потерпілому коли той лежав на землі, крові на ньому або будь-яких тілесних ушкоджень не бачив. Наміру вбивати потерпілого не мав. Взагалі вважає себе доброю людиною і не розуміє як таке могло статися.
Сказав, що розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим його вина у вчиненому підтверджується іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами. 
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що дійсно з обвинуваченим з 1992 року є сусідами по садовому товариству. Після виходу на пенсію обвинувачений почав надмірно вживати алкогольні напої. Конфліктів між ними не було до 2023 року. Після того, як їх син у 2023 році загинув, ОСОБА_4 почав щодо нього відкрито проявляти агресію, висловлював погрози та пред`являв якісь надумані претензії з приводу крадіжок майна. Три рази нападав після 2023 року. 16.10.2024 року вимкнули світло і він з дружиною поїхали на дачу забрати продукти, що зберігались у холодильнику. Сусіди також попросили забрати і у них. Він знаходився біля машини, дружина закривала замок на дачі сусідів. Відчув удар у спину. Коли повернувся, то побачив ОСОБА_4 , який був у стані алкогольного сп`яніння та у руках тримав чотирьохрожкові вила. Запитав у обвинуваченого, що трапилось та почав відходити назад. ОСОБА_4 навів вила на область шиї. Коли відходив назад, то зачепився за камінь і впав. ОСОБА_4 почав наносити удари, він блокував удари правою рукою, Потім схопився за черенок і намагався встати. Прибігла його дружина і вони разом вирвали у обвинуваченого вила. Після того, як у обвинуваченого забрали вила, той почав відходити назад та впав. В цей час вийшла його дружина та закричала, щоб він нічого не робив обвинуваченому - її чоловіку. Сусід ОСОБА_11 (51 дачна ділянка) викликав поліцію. Удари вилами обвинувачений наніс йому в руку, ногу та спину. Перший удар був нанесений у спину біля машини, другий був направлений у шию, який він заблокував, потім був удар в руку та ногу. У руці були чотири наскрізні рани.
Просив суворо покарати обвинуваченого, оскільки той навіть після відкриття кримінального провадження не припинив йому погрожувати. 

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є дружиною потерпілого. раніше з обвинуваченим вони дружили сім`ями, ходили в гості один до одного. Після того як загинув їх син, обвинувачений почав прискіпуватися до чоловіка, чіплявся до нього, висловлював якісь претензії з приводу крадіжок. На дачі вимкнули світло і 16.10.2024 року вони поїхали забрати продукти з холодильника. Сусідка також попросила забрати і її продукти. Чоловік пішов до машини, вона в цей час закривала замки. Коли вийшла, то побачила, що чоловік забирає вила у ОСОБА_4 . Допомогла відібрати вила та побігла кликати сусідку - дружину обвинуваченого. У чоловіка з руки текла кров. Зателефонували друзям, які викликали швидку та поліцію. Також самостійно обробили рани. Чоловік, потерпілий ОСОБА_7 , розповів, що ОСОБА_4 наніс йому удар вилами у спину, намагався поцілити у шию, але він прикрився рукою, а також у ногу. 

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого, безпосереднім свідком подій не була. Того дня погано себе почувала, лежала в кімнаті, прибігла сусідка ОСОБА_10 та покликала її. Коли вийшла з будинку, то побачила, що чоловік лежить на землі, а сусід тримає над ним вила. Потерпілий ОСОБА_7 розповів, що чоловік накинувся на нього та наніс йому удари вилами, вона попросила чоловіку нічого не робити та забрала його додому. Чоловік про події нічого не розповідав. Того дня він був напідпитку, після виходу на пенсію став часто вживати алкогольні напої.

Вина обвинуваченого у вчиненому підтверджується також змістом документів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.10.2024 року, з огляду на який потерпілому ОСОБА_7 , який перебував біля будинку АДРЕСА_3 16.10.2024 року о 14-30 годині були завдані тілесні ушкодження (а.с. 114).
Протоколом огляду місця події від 16.10.2024 року з фототаблицями, згідно з яким оглянута відкрита ділянка місцевості, що розташована навпроти будинку АДРЕСА_3, де знаходиться транспортний засіб ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 , позаду якого на відстані приблизно 40 см від його задньої частини та приблизно 2 метрів від воріт вищевказаного будинку на землі виявлені садові вила з металевою частиною з 4 зубами та дерев`яним рукояткою. На рукояті вил містяться плями бурого кольору, схожі на кров. Садові вила було опечатано та вилучено. (а.с. 115-118).

Висновком експерта від 20.11.2024 року № 898, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді наскрізних колотих ран правої кисті, сліпих колотих ран задньої поверхні грудної клітки зліва, саден та синців в ділянці голови та нижньої кінцівки.
По ступеню тяжкості тілесні пошкодження у вигляді саден та синців в ділянці голови та нижньої кінцівки відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що утворилися від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю їх утворення біля 2 діб до часу огляду.
По ступеню тяжкості тілесні пошкодження у вигляді наскрізних колотих ран правої кисті, сліпих колотих ран задньої поверхні грудної клітки зліва утворилися від дії якогось колотого предмету, що має загострений кінець, відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, з давністю їх утворення біля 2 діб до часу огляду.
При нанесенні тілесних ушкоджень взаєморозташування потерпілого та нападника могло змінюватись. 
Дані тілесні ушкодження небезпечними для життя потерпілого в момент їх заподіяння не являються, згідно з «Правилами встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень» (а.с. 120-123). 

Таким чином, зазначені вище докази, які були досліджені під час судового розгляду підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Так з вищезазначеного вбачається, що між обвинуваченим та потерпілим мали місце тривалі неприязні стосунки. Обвинувачений наніс садовими вилами тілесні ушкодження потерпілому, що ним не заперечувалось та що підтвердили потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_10 . 
Те, що обвинувачений мав намір позбавити життя потерпілого свідчить локалізація спричинених тілесних ушкоджень, а саме сліпі колоті рани задньої поверхні грудної клітки зліва та намагання нанести удар в область шиї, яке не зміг реалізувати через дії потерпілого, який прикрив шию рукою, наслідком чого стали наскрізні колоті рани правої кисті, 
Також про такий намір свідчить знаряддя вчинення злочину, якими є садові вила з металевим гострієм з чотирма зубами довжиною приблизно 40 см.
Саме діями потерпілого ОСОБА_7 та свідка були зупинені злочинні дії обвинуваченого, які перешкодили йому довести злочин до кінця.
Крім цього, як вбачається з досліджених доказів, обвинувачений раніше неодноразово висловлював погрози на адресу потерпілого.
З огляду на вищезазначене суд критично сприймає доводи обвинуваченого та захисника щодо відсутності у нього наміру позбавити життя потерпілого.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2024 року з відеофіксацією, за участю потерпілого ОСОБА_7 під час якого той на місці показав та пояснив як йому були спричинені тілесні ушкодження та механізм їх нанесення (а.с.137-139).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2024 року з відеофіксацією, за участю свідка ОСОБА_10 під час якого свідок на місці показала події спричинення тілесні ушкоджень потерпілому та механізм їх нанесення (а.с.145-147).

Таким чином, аналізуючи докази у сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на умисне вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті особі), оскільки з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця і його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є часткове відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. 
Обставини, що обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлені. 
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який віднесений законом до категорії особливо тяжких злочинів, наслідки спричинені злочином, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому, а також дані про особу обвинуваченого. 
Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, має сталі соціальні зв`язки: має постійне місце проживання, є пенсіонером за віком, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Частиною 3 статті 68 КК визначено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкцією частини 1 статті 115 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Тобто, враховуючи вищенаведене, обвинуваченому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 115 КК України, і вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів без ізоляції від суспільства неможливе.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки як вбачається з матеріалів справи (заява-звернення потерпілого та інших сусідів по садовому товариству (а.с. 63)) обвинувачений для себе висновків не зробив та вже навіть під час перебування на розгляді у суді кримінального провадження погрожував потерпілому та іншим особам.
Призначаючи покарання, суд виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й також виправлення засудженого та запобіганню вчинення ним нових злочинів і має бути необхідним та достатнім.

Цивільний позов у справі не заявлявся.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Речовим доказом розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України. 

Запобіжний захід, що був обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту сплив, клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому від учасників судового засідання не надходило.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі. 
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4  не обирався.

Речові докази у справі: предмет за зовнішніми ознаками схожий на садові вила, переданий на зберігання до кімнати речових доказів ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1