ф
УХВАЛА
19 грудня 2025 року  
м. Київ
справа №640/3850/22
адміністративне провадження №К/990/44521/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі № 640/3850/22 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу,
УСТАНОВИВ:
Арбітражний керуючий ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив скасувати рішення Дисциплінарної комісії оформлене протоколом №108/11/21 від 01 листопада 2021 року про скасування Акту планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02 березня 2021 року №09, Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1  від 02 березня 2021 року №59-А, яким рекомендовано Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України включити до проекту наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Плану проведення перевірок діяльності арбітражного керуючого на І квартал 2022 року" планову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та Наказ Міністерства юстиції України №226/7 від 24 січня 2022 року в частині включення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до плану перевірок діяльності арбітражних керуючих на І квартал 2022, як необґрунтовані рішення органу владних повноважень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із такими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2025 року Міністерства юстиції України    на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №    640/3850/22 залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання уточненої касаційної скарги із обґрунтуванням наявності підстав передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
14 листопада 2025 року до Суду надійшла уточнена касаційна скарга із обґрунтуванням наявності підстав передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначає таке.
Відповідно до частини першої  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із  статтею 129 Конституції України  однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України від         02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
За змістом частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
На підставі частини третьої  статті 3 КАС України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
В касаційний скарзі відповідач з посиланням на пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  зазначає, що відсутній правовий висновок Верховного Суду стосовно застосування положень пунктів 17, 26 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, затвердженим наказом Міністерства від 25 вересня 2019 року № 2993/5 щодо оформлення рішень Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих.
Однак Суд відхиляє доводи скаржника щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування статей 2, 4, 5, 171, 242, 246 КАС України, оскільки вказані норми права є загальними процесуальними нормами і самі по собі не впливають на вирішення  спору.
Обґрунтування скаржника щодо наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, є мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335 338 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі № 640/3850/22 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу.
2.    Витребувати справу № 640/3850/22 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                            І.    В.    Желєзний

Судді                                                                                                                                                                                     М. В. Білак

                                                                                                                                                                                               В. Е. Мацедонська