РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/4517/25 
10 грудня 2025 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Зберун К.Ф. 
представника позивача Шелестюка В.П. (дистанційно)
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 20 лютого 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір шляхом підписання електронним підписом, вчиненим відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
За умовами цього договору позичальнику ОСОБА_1 встановлено відновлювальну кредитну лінію до 50000 грн., кредитний ліміт у подальшому було збільшено до 75000 грн., видано кредитну картку «Універсальна», зі строком кредитування 20 років, процентна ставка 43,2 % річних. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, розмір мінімального обов`язкового платежу 100 грн., сплачувати відсотки за користування кредитом.
Відповідач своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. 
Станом на 15.10.2025 прострочена заборгованість за кредитним договором від 20.02.2020 становить 92793 грн. 55 коп., з яких: 72501 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20291 грн. 85 коп. - заборгованість за відсотками.
Покликаючись на положення ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 92793 грн. 55 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. 
У судовому засіданні представник позивача Шелестюк В.П. заявлені вимоги підтримав, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав. При цьому пояснив, що користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення кредиту, існуючу заборгованість не має можливості сплатити у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. 
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що 20.02.2020 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір шляхом підписання електронним підписом, вчиненим відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
За умовами цього договору позичальнику ОСОБА_1 встановлено відновлювальну кредитну лінію до 75000 грн., видано кредитну картку «Універсальна», зі строком кредитування 20 років, процентна ставка 42,0 % річних та позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, розмір мінімального обов`язкового платежу 100 грн.
Наведене підтверджується заявою про приєднання до Умов та Правил банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником електронним підписом. 
Підписавши вказані документи електронним підписом, позичальник ствердив ті обставини, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства. 
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису.
Факт надання кредитих коштів позичальнику, користування ними у межах встановленого кредитного ліміту стверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , довідкою про видачу кредитних карток на ім`я позичальника ОСОБА_1 , випискою про рух коштів на відкритому на ім`я позичальника картковому рахунку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належним чином відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, допустив істотне порушення умов договору щодо строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.
Станом на 18.06.2025 прострочена заборгованість за кредитним договором від 20.02.2020 становить 92793 грн. 55 коп., з яких: 72501 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20291 грн. 85 коп. - заборгованість за відсотками, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Із матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. 
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1048 - 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Підстави для визнання зазначеного кредитного договору неукладеним відсутні. Відповідачем не спростовано факт укладення кредитного договору та існування заборгованості за цим договором. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 20.02.2020 у сумі 92793 грн. 55 коп. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2422 грн. 40 коп. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 20.02.2020 станом на 15.10.2025 в сумі 92793 (дев`яносто дві тисячі сімсот дев`яносто три) грн. 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевськогор,1Д, ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 15 грудня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.