ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року	справа №380/15746/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Єрохін Володимир Володимирович, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач-2, в/ч НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач-3, в/ч НОМЕР_2 ), у якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просить: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» від 26.06.2025 № М333 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 ; 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 26.06.2025 № 182 в частині зарахування позивача до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_2 від 25.08.2025 № 173 в частині зарахування позивача до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 ;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 виключити позивача із списків особового складу в/ч НОМЕР_2 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.06.2025, незважаючи на те, що він мав дійсну відстрочку під призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 примусово доставили його до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де незаконно взяли на облік, мобілізували та направили для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 . Вказує, що він є військовозобов`язаним, перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , є працівником виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», за яким заброньований строком до 27.01.2026. Позивач звертає увагу, що повідомляв посадових осіб відповідача-1 про оформлену відстрочку та на підтвердження цього надавав витяг із застосунку «Резерв+», де у розділі «тип відстрочки» було вказано «бронювання». Окрім того зауважує, що повідомлення про бронювання було отримане і відображене на вебпорталі «ДІЯ».
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 26.06.2025 № М333 за наведених обставин позивача, на його думку, було протиправно призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Позивач звертає увагу, що всі необхідні документи про бронювання були в розпорядженні як представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , так і військової частини НОМЕР_1 , проте, незважаючи на це, його незаконно призвали на військову службу, що потягнуло за собою незаконне зарахування до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 . Згодом, наказом командира в/ч НОМЕР_2 № 173 від 25.08.2025 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 .
Стверджує, що наказ відповідача-1 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення до в/ч НОМЕР_1 є незаконним та протиправним, а тому підлягає скасуванню, оскільки на день прийняття оскаржуваного рішення позивач був заброньований за виробничим структурним підрозділом «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця». У зв`язку з наведеним, на думку позивача, накази відповідача-2 та відповідача-3 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військових частин є також протиправними та підлягають скасуванню з огляду на порушення норм чинного законодавства про порядок проведення призову на військову службу під час мобілізації. Позивач стверджує, що задоволення позовних вимог щодо скасування оскаржуваних наказів призводить до необхідності звільнення його з військової служби. Просить позов задовольнити.
Відповідач-2 позову не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення ОСОБА_1 на військову службу є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час звернення до суду такий вичерпав свою дію внаслідок мобілізації позивача та направлення його для проходження військової служби. На думку відповідача-2, після видання спірного наказу виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Даними актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби через порушення процедури мобілізації або скасування наказу про призов на військову службу. Вважає, що наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 182 від 26.06.2025 виданий у спосіб та в межах повноважень командира військової частини НОМЕР_1 і фактично реалізований, оскільки позивач на підставі цього наказу отримував грошове забезпечення та інші виплати у в/ч НОМЕР_1 , отримував соціальні гарантії, відпустки, виконував обов`язок із захисту Батьківщини. За таких обставин, на думку відповідача-2, відсутні підставі для визнання протиправним наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.06.2025 № 182 в частині зарахування позивача до списків особового складу частини. Просить у задоволенні позову відмовити.
Відповідач-3 позову не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. ОСОБА_1 наказом командира в/ч НОМЕР_2 № 173 від 25.08.2025 був зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 , проте із 31.08.2025 позивач вважається таким, що самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 . Вказав, що станом на момент розгляду справи позивач відсутній на службі, місцезнаходження його невідоме, із рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 про звільнення із зазначенням підстав, визначених п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, за наслідками розгляду якого мало бути прийняте відповідне рішення, не звертався. Окрім того, відповідач-3 просить застосувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23, згідно з якою процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Верховний Суд наголосив, що відновлення порушеного права повинне відбуватися в межах спірних правовідносин за участю їх учасників. Водночас зобов`язання військової частини звільнити особу з військової служби виходить за межі правовідносин між районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки й позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації. З наведених підстав відповідач-3 просить у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою від 04.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 19.08.2025.
Відповідач-2 14.08.2025 (вх. № 66163) подав відзив на позовну заяву.
Представник відповідача-2 14.08.2025 (вх. № 66180) подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою від 15.08.2025 задоволено повністю.
Представник позивача 18.08.2025 (вх. № 66932) подав заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою від 19.08.2025 відмовлено повністю. Судове засідання відкладено до 26.08.2025.
Судове засідання, призначене на 26.08.2025, було відкладено до 23.09.2025 у зв`язку із неявкою відповідача-1.
Представник позивача 05.09.2025 (вх. № 71692) та 22.09.2025 (вх. № 75704) подав клопотання про долучення доказів.
Судове засідання, призначене на 23.09.2025, було відкладено до 07.10.2025 у зв`язку із клопотанням представника позивача від 23.09.2025 (вх. № 75895) про відкладення.
Представник позивача 01.10.2025 (вх. № 78727) подав заяву про уточнення позовних вимог, яку ухвалою від 03.10.2025 прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи з урахуванням цієї заяви.
Представник відповідача-2 02.10.2025 (вх. № 78837) подав клопотання про залучення співвідповідача – Військової частини НОМЕР_2 .
Представник позивача 02.10.2025 (вх. № 79091) подав клопотання про долучення доказів.
Суд у судовому засіданні 07.10.2025 ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, задовольнив клопотання представника відповідача-2 і залучив до участі у справі співвідповідача Військову частину НОМЕР_2 . Судове засідання у зв`язку із цим було відкладене до 14.10.2025.
Представник відповідача-2 13.10.2025 (вх. № 81520) подав клопотання про приєднання до матеріалів справи інформації, яка стосується Військової частини НОМЕР_2 .
Суд у судовому засіданні 14.10.2025 ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, задовольнив клопотання відповідача-2 про залучення співвідповідача – Військової частини НОМЕР_2 та вказав, що після закінчення судового засідання така ухвала буде оформлена окремим документом. Судове засідання у зв`язку із цим було відкладене до 06.11.2025.
На підставі частини 7 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) 14.10.2025 суд оформив окремим документом ухвалу про залучення співвідповідача, якою задовольнив клопотання представника відповідача-2 про залучення співвідповідача Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 надати суду належним чином засвідчену копію наказу про зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_2 .
Відповідач-3 16.10.2025 (вх. № 82861) виконав вимоги ухвали і надав суду належним чином засвідчену копію наказу про зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_2 .
Відповідач-3 29.10.2025 (вх. № 86683) подав відзив на позовну заяву.
Представник позивача 30.10.2025 (вх. № 86786) подав заяву про уточнення позовних вимог, яку ухвалою від 04.11.2025 прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи з урахуванням цієї заяви.
Відповідач-3 30.10.2025 (вх. № 86916) подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою від 04.11.2025 задоволено повністю Встановлено участь представника Військової частини НОМЕР_2 у судовому засіданні, призначеному на 06.11.2025 о 13:00 год. та всі подальші судові засідання в режимі відеоконференції у Закарпатському апеляційному суді.
Представник позивача 06.11.2025 (вх. № 88568) подав клопотання про долучення доказів
Відповідач-3 06.11.2025 (вх. № 88699) подав заперечення на клопотання представника позивача про долучення доказів.
Суд у судовому засіданні 06.11.2025 з`ясував позиції сторін та оголосив перерву до 25.11.2025 у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача.
Відповідач-3 21.11.2025 (вх. № 93051) подав додаткові пояснення.
Судове засідання, призначене на 25.11.2025, було відкладено до 04.12.2025 у зв`язку із клопотанням представника позивача від 25.11.2025 (вх. № 93996) про відкладення. 
Представник позивача 04.12.2025 (вх. № 96789) подав заяву про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд у судовому засіданні 04.12.2025 перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач-3 05.12.2025 (вх. № 96957) подав додаткові пояснення та вказав, що не заперечує щодо розгляду справи за правилами письмового провадження без виклику сторін.
Представник позивача 09.12.2025 (вх. № 97899) подав додаткові пояснення.
Відповідно до довідок про доставку електронного листа до електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 06.08.2025 позовну заяву з копіями доданих до неї документів та 06.08.2025 ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі з викликом сторін від 04.08.2025.
Відповідачу-1 роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.
Відповідач-1 не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до положень частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. 
Суд, заслухавши сторін та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до витягу із застосунку «Резерв+», сформованого 23.06.2025, ОСОБА_1 , номер в реєстрі «Оберіг» 150520239340663500536, перебував на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 , має оформлену відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням до 27.01.2026. Постанова ВЛК від 29.05.2025 — придатний.
Згідно із повідомленням про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 за заявою № 20250612-1101039 15.06.2025 його було заброньовано до 27.01.2026.
Виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 03.07.2025 надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_6 , де військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, супровідний лист № 223 із повідомленням про бронювання позивача.
ІНФОРМАЦІЯ_2 26.06.2025 взяв на військовий облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 , що підтверджується відміткою у військовому квитку серії НОМЕР_4 , виданому 26.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у військовому квитку зроблено відмітку про зняття позивача з військового обліку, де у полі дати заповнений лише рік – 2025, відмітку про те, що на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України по загальній мобілізації, де у полі дати заповнено лише місяць і рік – 06.2025. 
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 26.06.2025 № М333 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1992 р.н., відповідно до поіменного списку № 176 від 26.06.2025 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно із витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2025 № 182, на виконання вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 29.05.2025 № 12199/дск, молодшого сержанта ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону, з 26.06.2025 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Згідно із витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.08.2025 № 173, молодшого сержанта, призваного по мобілізації, ОСОБА_1 , стрільця-снайпера 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , який прибув із в/ч НОМЕР_1 , з 23.08.2025 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Підстава: поіменний список командира в/ч НОМЕР_1 , рапорт молодшого сержанта ОСОБА_2 (вх. № 3351/7/А від 23.08.2025).
Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2025 № 178 молодшого сержанта, призваного по мобілізації, ОСОБА_1 , стрільця-снайпера 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , який перебував в районі ведення бойових дій, наказано вважати таким, що самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу з 31.08.2025. 
Підстава: довідка доповідь, рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_3 (вх. № 3422/А від 31.08.2025).
Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 31.08.2025 № 622/А «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця тимчасового розташування підрозділу (без зброї) молодшого сержанта ОСОБА_1 » було призначено службове розслідування, яке проводилося відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України». 
Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 09.09.2025 № 643/А «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця тимчасового розташування підрозділу (без зброї) молодшого сержанта ОСОБА_1 » підтверджено, що молодший сержант, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 , стрілець-снайпер 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 самовільно залишив військову частину, місце служби в умовах воєнного стану, чим вчинив дії, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статтею 407 Кримінального кодексу України та наказано молодшого сержанта ОСОБА_2 по поверненню до підрозділу притягнути до дисциплінарної відповідальності - оголосити сувору догану. 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 25.09.2025 № 40-РС молодший сержант, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 , стрілець-снайпер гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 відповідно до пп. 14 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнений із займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини.
Позивач вважає наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.06.2025 № М333 в частині його призову на військову службу під час мобілізації та відправлення для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 , наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 26.06.2025 № 182 та наказ командира в/ч НОМЕР_2 від 25.08.2025 № 173 в частині зарахування його до списків особового складу військових частин протиправними, тому звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору, суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Пунктом 8 цього Указу визначено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:
1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;
2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;
3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232-ХІІ у редакції від 10.05.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 2 статті 2 цього Закону проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Згідно з частиною 5 статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За змістом частини 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України.
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII в редакції від 01.01.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація – комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з частиною 5 статті 4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
За змістом статті 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Статтею 23 Закону № 3543-XII встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
Частина 7 цієї ж статті передбачає, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з вимогами частин 2 і 3 статті 25 Закону № 3543-XII порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що здійснюють бронювання військовозобов`язаних, зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» від 27.01.2023 № 76, окрім іншого, затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану (далі – Порядок № 76, у редакції від 31.05.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку № 76 визначено, що цей Порядок визначає механізм бронювання під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу: 
в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування (далі - державні органи);
в органах державної влади, інших державних органах, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро, Державному бюро розслідувань, органах прокуратури, БЕБ, ДСНС, Державній кримінально-виконавчій службі, Службі судової охорони, в судах, установах системи правосуддя та органах досудового розслідування (крім військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому цього пункту), а також на штатних посадах патронатних служб державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;
на підприємствах, в установах та організаціях, які в установленому порядку визначено критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період (далі - критично важливі підприємства);
на підприємствах, в установах та організаціях, які в установленому порядку визначено критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (далі - критично важливі установи);
у спеціалізованих установах ООН, міжнародних судових органах, міжнародних та неурядових організаціях та установах, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна відповідно до укладених міжнародних договорів України;
в операторах протимінної діяльності, які проводять розмінування (гуманітарне розмінування) відповідно до законодавства (далі - оператори протимінної діяльності).
Пунктом 3 Порядку № 76 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), в електронній формі засобами Порталу Дія.
Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі – відстрочка).
Згідно з пунктом 25 Порядку № 76 бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється засобами Порталу Дія за списками, які формуються керівником державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноваженою ним особою. 
Положеннями пункту 29 Порядку № 76 визначено, що протягом 72 годин з моменту формування списку засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки здійснюється автоматично у разі, коли військовозобов`язаний:
перебуває на військовому обліку;
перебуває у трудових відносинах з державним органом, критично важливим підприємством, критично важливою установою;
уточнив персональні дані, зазначені у пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»;
не перебуває у розшуку.
Пункт 30 Порядку № 76 передбачає, що інформація (відомості, дані) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) відображається у військово-обліковому документі в електронній формі. 
Пунктом 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі – Порядок № 559, в редакції від 15.02.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».
Згідно з пунктом 6 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі формується, серед іншого, засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 559, військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності):
1) прізвище;
2) власне ім`я (усі власні імена);
3) по батькові (за наявності);
4) дата народження;
5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);
6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;
7-1) відомості про встановлення, зміну групи інвалідності (зокрема групу інвалідності, причину та строк, на який встановлено інвалідність);
8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів;
9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів);
10) військово-облікова спеціальність для військовозобов`язаних та резервістів;
11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку);
12) відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку);
13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення;
14) адреса місця проживання;
15) номери засобів зв`язку;
16) адреси електронної пошти (за наявності);
17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом;
18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
Як встановив суд із витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 26.06.2025 № М333 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», молодшого сержанта ОСОБА_1 1992 р.н. відповідно до поіменного списку № 176 від 26.06.2025 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з повідомленням про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 за заявою № 20250612-1101039, 15.06.2025 його було заброньовано за виробничим структурним підрозділом «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» до 27.01.2026.
У матеріалах справи міститься витяг із застосунку «Резерв+» (номер в реєстрі «Оберіг» 150520239340663500536), сформований 23.06.2025, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 , має оформлену відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням до 27.01.2026.
Отже, відображення у військово-обліковому документі в електронній формі, який був сформований 23.06.2025 у застосунку «Резерв+» (номер в реєстрі «Оберіг» 150520239340663500536), інформації про наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) ОСОБА_1 , свідчить про те, що щодо позивача була проведена визначена законодавством процедура бронювання та надання відстрочки від призову.
Суд констатує, що приймаючи наказ від 26.06.2025 № М333 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 був обізнаний (повинен бути обізнаний з огляду на наведені вище судом положення підзаконних нормативно-правових актів) про наявність у позивача права на відстрочку, у свою чергу військово-обліковий документ позивача, сформований у застосунку «Резерв+» (номер в реєстрі «Оберіг» 150520239340663500536) є документом, який підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки від призову, тому позивач відповідно до вимог статті 23 Закону № 3543-XII не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
На переконання суду, відповідач-1 у порядку статті 77 КАС України не довів правомірності наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» від 26.06.2025 № М333 в частині призову молодшого сержанта ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до поіменного списку № 176 від 26.06.2025 та відправлення до військової частини НОМЕР_1 . За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень. 
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.06.2025 № 182 та наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 25.08.2025 № 173 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частин та зобов`язання в/ч НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 із списків особового складу в/ч НОМЕР_2 , то суд зазначає таке.
Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 2232-XIІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-XIІ визначено види військової служби:
базова військова служба;
військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
військова служба за контрактом осіб рядового складу;
військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;
військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти;
військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (далі – Положення № 1153/2008), визначається порядок проходження громадянами України (далі – громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.
За змістом пункту 5 Положення № 1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі – військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.
Відповідно до пункту 6 Положення № 1153/2008 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України.
Суд встановив, що, згідно із витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 26.06.2025 № М333 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», молодшого сержанта ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно із витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2025 № 182, на виконання вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 29.05.2025 № 12199/дск, молодшого сержанта ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_5 стрілецького батальйону, з 26.06.2025 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Таким чином, з дня відправлення позивача до в/ч НОМЕР_1 позивач вважається таким, що проходить військову службу та набув правового статусу «військовослужбовець».
Суд наголошує, що при прийнятті позивача на військову службу у в/ч НОМЕР_1 , у відповідача-2 не було альтернативи щодо призначення чи не призначення позивача на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, оскільки позивача призвано на військову службу під час мобілізації.
Згідно із витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.08.2025 № 173, молодшого сержанта, призваного по мобілізації, ОСОБА_1 , стрільця-снайпера 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , який прибув із в/ч НОМЕР_1 , з 23.08.2025 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення. Підстава: поіменний список командира в/ч НОМЕР_1 , рапорт молодшого сержанта ОСОБА_2 (вх. № 3351/7/А від 23.08.2025).
Згідно з абзацом 2 пункту 225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною 3, пунктом 2 частини 4, пунктом 3 частини 5 та пунктом 3 частини 6 статті 26 Закону № 2232-ХІІ у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Пункт 233 Положення № 1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
підстави звільнення з військової служби;
думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, серед яких: під час дії воєнного стану: а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу); з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.
Отже, Законом № 2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, не передбачено звільнення з військової служби у зв`язку із скасуванням наказу про призов.
При цьому, доказів того, що позивач звертався до в/ч НОМЕР_2 із рапортом про звільнення, із зазначенням підстав звільнення, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII, матеріали справи не містять та про такі сторона позивача не зазначає.
Суд також встановив, що відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2025 № 178 молодшого сержанта, призваного по мобілізації, ОСОБА_1 , стрільця-снайпера 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , який перебував в районі ведення бойових дій, наказано вважати таким, що самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу з 31.08.2025. Підстава: довідка доповідь, рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_3 (вх. № 3422/А від 31.08.2025).
Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 31.08.2025 № 622/А «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця тимчасового розташування підрозділу (без зброї) молодшого сержанта ОСОБА_1 » було призначено службове розслідування, яке проводилося відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України». 
Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 09.09.2025 № 643/А «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця тимчасового розташування підрозділу (без зброї) молодшого сержанта ОСОБА_1 » підтверджено, що молодший сержант, призваний по мобілізації ОСОБА_1 , стрілець-снайпер 2 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 самовільно залишив військову частину, місце служби в умовах воєнного стану, чим вчинив дії, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статтею 407 Кримінального кодексу України та наказано молодшого сержанта ОСОБА_2 по поверненню до підрозділу притягнути до дисциплінарної відповідальності - оголосити сувору догану. 
Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_6 (по особовому складу) від 25.09.2025 № 40-РС молодший сержант, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 , стрілець-снайпер гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 відповідно до пп. 14 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнений із займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини.
Згідно з абзацом 14 частини 2 статті 24 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовцям, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військові частини або місця проходження служби чи дезертирували і не повернулися до військових частин (місць проходження військової служби) до моменту припинення чи скасування воєнного стану, військова служба призупиняється в порядку, встановленому цим Законом, з дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану. 
Відповідно до пункту 144-1 Положення № 1153/2008 для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Пунктом 144-2 Положення № 1153/2008 визначено, що військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 144-3 Положення № 1153/2008 звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.
Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яким призупинено, здійснюється Президентом України.
У разі відсутності повноважень щодо звільнення з посади військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини подає витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо посадовій особі, яка має таке право, для видання наказу по особовому складу.
Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:
видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;
організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;
надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.
Облік військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Крім того, відповідно до норм пункту 144-5 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту «г» частини другої, пункту «г» частини третьої, підпункту «д» пункту 1, підпункту «в» пункту 2 частини четвертої, підпункту «е» пункту 1, підпункту «е» пункту 2, підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої та підпункту «е» пункту 1, підпункту «д» пункту 2, підпункту «в» пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.
Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини четвертої, підпункту «д» пункту 1, підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої та підпункту «д» пункту 1, підпункту «ґ» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Звільнення військовослужбовців, військову службу яким призупинено, з військової служби здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу, крім військовослужбовців, які згідно із пунктом 225 цього Положення звільняються з військової служби Президентом України.
В силу пункту 144-6 Положення № 1153/2008 для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.
Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.
Пунктом 229 Положення № 1153/2008 передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовець може бути звільнений з військової служби під час досудового розслідування або судового провадження, якщо до нього не застосовано заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді затримання особи або запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту чи тримання під вартою, з одночасним повідомленням про звільнення відповідних органів досудового розслідування чи суду.
З урахуванням наведених вище норм Положення № 1153/2008, суд зауважує, що звільнення військовослужбовців з військової служби, військова служба яких була призупинена, можливе на підставі наказу командира військової частини по особовому складу: 1) за наслідками набрання законної сили обвинувальним вироком суду (пункт 144-5 Положення № 1153/2008), 2) за наслідками розгляду відповідного рапорту на звільнення з військової служби, після продовження військової служби у зв`язку з набранням законної сили виправдувальним вироком, закриттям кримінального провадження (пункт 144-6 Положення № 1153/2008) 3) за наслідками розгляду відповідного рапорту на звільнення з військової служби з підстав, передбачених статтею 26 Закону № 2232-ХІІ під час досудового розслідування або судового провадження за умови, що до нього не застосовано заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді затримання особи або запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту чи тримання під вартою, з одночасним повідомленням про звільнення відповідних органів досудового розслідування чи суду (пункт 229 Положення №1153/2008).
Тобто, після видання наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2025 № 178 та наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 25.09.2025 № 40-РС правовідносини з позивачем з приводу можливості його звільнення з військової служби перейшли у нову площину та порядок такого звільнення вже визначається іншими нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. У такому випадку, суд не вправі зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти дії чи приймати певні рішення, якщо перед останнім попередньо не було у встановленому порядку ініційовано питання врегулювання правовідносин за відповідними правилами і процедурами, які визначені законом.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.06.2025 № 182 та наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 25.08.2025 № 173 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частин та зобов`язання в/ч НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 із списків особового складу в/ч НОМЕР_2 .
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідачами вказаний обов`язок виконано лише частково. 
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, висновки суду щодо кожної з позовних вимог, суд виснує про обґрунтованість позовних вимог лише в частині таких щодо відповідача-1, тому позов слід задовольнити частково. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо відшкодування судового збору відповідно до частини 5 статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» від 26.06.2025 № М333 в частині призову молодшого сержанта ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення до Військової частини НОМЕР_1 .
У задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.