Номер провадження: 22-ц/813/5669/25 
Справа № 523/9734/24
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія», 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року у складі судді Барвенка В.К., 
встановив:
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія», яким просила суд стягнути з ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» на її користь сплачену суму пайових внесків (з урахуванням вступного внеску) за Пайовим договором № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 (з урахуванням змін, що були внесені Додатковою угодою від 02.06.2008 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 та Додатковою угодою від 14.06.2012 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007) що був укладений між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», що становить 222 377,51 доларів США за курсом НБУ щодо вартості Української гривні на день оплати.
В обґрунтування позовних вимог, заявниця стверджує, що 10.07.2007 між нею та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» було укладено Пайовий договір № 10/7 про пайову участь у будівництві. Відповідно до умов договору ЖБК приймає ОСОБА_1 як Члена кооперативу до складу кооперативу на правах асоційованого члена на умовах, що визначені Статутом кооперативу та цього самого договору, з метою забезпечення житлом Члена кооперативу та членів його сім`ї шляхом будівництва на підставі затвердженого Сторонами індивідуального проекту та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці під будівельним номером АДРЕСА_2 , загальною площею 220 кв.м., а Член кооперативу зобов`язаний у встановлені строки внести вступний, пайовий, членські внески.
Заявниця вказує, що розрахунковий строк закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску в експлуатацію протягом 14 місяців з дня отримання дозволу на будівництво об`єкту пайового внеску. Розмір пайового внеску складає 1711950 грн, що за курсом НБУ на день укладення Договору становив 339000 доларів США, з розрахунку 7781,59 грн. за 1 кв.м., що за курсом НБУ на день укладення договору становив 1540,91 долар США та площі об`єкту пайового внеску 220 кв.м.
Умовами договору передбачено, що сума пайового внеску автоматично корегується з урахуванням курсу долара США, встановленого НБУ на день внесення платежів. Розмір пайового внеску корегується у разі збільшення площі котеджу, після підписання Членом кооперативу ескізного проекту.
02.06.2008 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 було укладено додаткову угоду, якою було збільшено площу котеджу та розмір пайового внеску.
14.06.2012 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 було укладено додаткову угоду, якою розрахунковий строк закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску в експлуатацію визначено грудень 2014 року.
Заявниця стверджує, що відповідно до висновку судового експерта Накул О.М. від 06.05.2024 № 03/29 ступінь готовності житлового будинку за адресою: вул. Віденська, 18 на будівельній ділянці 55 складає 39%. Тобто об`єкт не завершений будівництвом та не зданий до експлуатації. Заявниця сплатила на користь кооперативу 222377,51 доларів США. Стверджує, що 23.05.2024 направила рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача повідомлення-вимоги про відмову від пайового договору (про пайову участь у будівництві) №10/07 від 10 липня 2007 року і додаткових угод до нього та відшкодування збитків. Повідомлення-вимоги були отримані відповідачем 27 травня 2024 року. Проте, як стверджує заявниця відповідь на свою вимогу вона так і не отримала. 
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОК «ЖБК «ПБК» подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дії позивача свідчать про зловживання правом, оскільки вона вимагає від відповідача виконання договірних зобов`язань, при цьому сама порушила власні зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати пайового внеску. Зазначені дії позивача не відповідають критеріям добросовісності та принципу «venire contra factum proprium» - забороні суперечливої поведінки. 
Судом першої інстанції зазначено, що загальна сума, яка сплачена за договором на користь кооперативу 222377,51 доларів США. Проте дане твердження не відповідає дійсності, оскільки позивач сплатив на рахунок відповідача 1 246 231,44 грн, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів. Тобто позивач сплачувала пайовий внесок саме в національний валюті України – гривні, а тому згідно діючого законодавства та сталої практики Верховного суду, вона не має права за будь – яких умов вимагати від відповідача повернення суми пайових внесків у доларах США або еквіваленті 222377,51 дол. США за курсом НБУ щодо вартості української гривні на день оплати. 
На думку скаржника, що позов формально має ознаки цивільно – правової вимоги, оскільки аналіз фактичних обставин справи свідчить про наявність саме корпоративних правовідносин між сторонами. Вони виникають з факту членства позивача у кооперативі, а тому вказаний спір підлягає вирішенню в межах господарського судочинства, з урахуванням положень ГПК України, а не через механізми захисту прав споживачів. 
Також скаржник зазначає, що вимога позивача про стягнення суми пайових внесків з урахуванням вступного внеску є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню. У зв`язку з тим, що позивач не вийшов з Кооперативу у позивача відсутні порушені права. Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов необґрунтованого висновку, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються саме Законом України «Про захист прав споживачів», а не Законом України «Про кооперацію». 
Доводи скарги також мотивовані тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Крім того, позивачем був пропущений строк позовної давності. Так, строк позовної давності мав бути відрахований саме з грудня 2014 року, коли відповідач мав виконати, але не виконав свої зобов`язання щодо закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску в експлуатацію. Однак позовну заяву подано тільки 12.06.2024, тобто з пропуском трирічного терміну подачі позову. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що 10.07.2007 між заявницею та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» було укладено Пайовий договір № 10/7 про пайову участь у будівництві.
Відповідно до умов договору ЖБК приймає ОСОБА_1 як Члена кооперативу до складу кооперативу на правах асоційованого члена на умовах, що визначені Статутом кооперативу та цього самого договору, з метою забезпечення житлом Члена кооперативу та членів його сім`ї шляхом будівництва на підставі затвердженого Сторонами індивідуального проекту та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці під будівельним номером АДРЕСА_2 , загальною площею 220 кв.м., а Член кооперативу зобов`язаний у встановлені строки внести вступний, пайовий, членські внески.
Розрахунковий строк закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску в експлуатацію протягом 14 місяців з дня отримання дозволу на будівництво об`єкту пайового внеску.
Розмір пайового внеску складає 1711950 грн. що за курсом НБУ на день укладення Договору становив 339000 доларів США, з розрахунку 7781,59 грн. за 1 кв.м., що за курсом НБУ на день укладення договору становив 1540,91 долар США та площі об`єкту пайового внеску 220 кв.м.
Умовами договору передбачено, що сума пайового внеску автоматично корегується з урахуванням курсу долара США, встановленого НБУ на день внесення платежів. Розмір пайового внеску корегується у разі збільшення площі котеджу, після підписання Членом кооперативу ескізного проекту.
02.06.2008 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 було укладено додаткову угоду, якою було збільшено площу котеджу та розмір пайового внеску.
14.06.2012 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 було укладено додаткову угоду, якою розрахунковий строк закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску в експлуатацію визначено грудень 2014 року.
Відповідно до висновку судового експерта Накул О.М. від 06.05.2024 № 03/29 ступінь готовності житлового будинку за адресою: вул. Віденська, 18 на будівельній ділянці 55 складає 39%.
Тобто об`єкт не завершений будівництвом та не зданий до експлуатації.
Загальна сума яка сплачена за договором користь кооперативу еквівалентна 222377,52 доларів США.
23.05.2024 заявниця направила рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача повідомлення-вимоги про відмову від пайового договору (про пайову участь у будівництві) №10/07 від 10 липня 2007 року і додаткових угод до нього та відшкодування збитків.
Повідомлення-вимоги були отримані відповідачем 27 травня 2024 року.
Як замовник будівництва ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" уклав з генеральним підрядником ТОВ "Південна будівельна компанія" договір на будівництво спірного житлового будинку.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14 листопада 2014 року основним видом економічної діяльності ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" є комплексне обслуговування об`єктів.
У пункті 1.1 статуту ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія", затвердженого загальними зборами членів кооперативу, протокол № 29/05-13 від 29 травня 2013 року, зазначено, що кооператив є некомерційною неприбутковою організацією - обслуговуючим кооперативом, який утворюється шляхом об`єднання фізичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу та асоційованим членам кооперативу.
Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Частинами 1, 3 ст. 615 Цивільного кодексу України становлено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/799/18 від 18 вересня 2019 року у справі № 916/1921/18, від 28 травня 2019 року усправі № 910/9234/18, від 13 лютого 2018 року у справі № 925/1074/17. 
Згідно із пунктом 4.1 пайового договору (про пайову участь у будівництві) у випадку невиконання або неналежного виконання стороною зобов`язання за цим договору, вона несе відповідальність в порядку, передбаченому діючим законодавством та договором. Винна сторона зобов`язана відшкодувати збитки, спричиненні іншій стороні невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань, а також упущену вигоду. Відшкодування збитків та упущеної вигоди не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань по даному договору.
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про кооперацію" кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування;
Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.
Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.
За змістом статті 3 Закону України "Про кооперацію" метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Статтею 10 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.
У відповідності до статті 14 Закону України "Про кооперацію" у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай.
Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю.
Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.
Стаття 21 Закону України "Про кооперацію" передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.
Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.
У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.
Пунктами 10.2, 10.4 статуту ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" передбачено, що вступ асоційованих членів до кооперативу здійснюється на підставі договору про пайову участь у будівництві і не підлягає затвердженню загальними зборами членів кооперативу. Виключення з асоційованих членів може здійснюватися на умовах, указаних у договорі про пайову участь.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сплачені позивачкою грошові кошти за своєю правовою природою є пайовим внеском, який сплачений на виконання договору про пайову участь у будівництві № 10/07 від 10 липня 2007 року в рахунок оплати вартості будівництва житлового будинку, та невиконання умов інвестиційного договору є підставою для стягнення коштів. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо порушення прав позивачки щодо невиконання умов договору – будівництва котеджу, виходячи з наступного. 
Так, договори, на підставі яких здійснюється придбання у власність об`єкта житлової нерухомості, мають інвестиційний характер.
Кооператив як юридична особа - сторона договору про пайову участь, не є виконавцем будівельних робіт. Кооператив, як правило, укладає договір підряду із безпосереднім виконавцем робіт (юридичною особою, яка має відповідні права та ресурси для виконання будівельних робіт).
У відповідності до частини третьої статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (у редакції станом на момент укладення договору про пайову участь) було визначено, що об`єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об`єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління. Інвестування та фінансування будівництва таких об`єктів може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб видами діяльності ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" є комплексне обслуговування об`єктів та надання комбінованих офісних адміністративних послуг.
Встановлено, що на підставі договору про пайову участь у будівництві № 10/07 від 10 липня 2007 року пайовик внесла грошові кошти на користь ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" у сумі еквівалентній 222377,51 доларам США з метою забезпечення кооперативом будівництва житлового будинку здачі його в експлуатацію і передачі будинку у власність ОСОБА_1 .
Уклавши договір про пайову участь, заявниця набула права асоційованого члена ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" та виступала в якості особи, яка замовила у ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" послуги із забезпечення будівництва індивідуального будинку, за які сплатила грошові кошти, маючи намір отримати у власність закінчений будівництвом житловий будинок.
Замовлені заявницею послуги не були належним чином надані ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія", відсоткова експлуатаційна готовність незавершеного будівництвом будинку складає 39 %, хоча відповідно до умов договору об`єкт мав бути збудованим в грудні 2014 року.
У відповідності до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Частиною першою статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
ОСОБА_1 заявила про відмову від пайового договору (про пайову участь у будівництві) №10/07 від 10 липня 2007 року і додаткових угод до нього, направивши на адресу відповідача листи-вимоги про відмову від договору, та порушила питання про стягнення з ОК "ЖБК "Південна будівельна компанія" сплачених грошових коштів за пайовим договором (про пайову участь у будівництві індивідуального житлового будинку).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про кооперацію» пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члену кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду.
У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми … відповідно до їх вартості на момент виходу. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюється статутом кооперативу при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його починається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.
Зважаючи на викладене, позивачка має право на стягнення коштів. 
Право виходу з членів кооперативу не обмежене у часі, протягом часу існування правовідносин відповідач не заявляв про відмову від виконання зобов`язань, відтак ОСОБА_1 могла розраховувати на будівництво об`єкту у будь – який час, навіть після встановленого строку будівництва визначеного в договорі. 
Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати строк позовної давності пропущеним.
Таким чином, суд дійшов вірного висновку про порушення прав позивачки та необхідність їх захисту, доводи апеляційної скарги про обрання неефективного способу захисту прав є безпідставними.
Висновки суду відповідають висновкам викладеним у постанові ВС від 14.07.2021 у справі 504/2353/15 з аналогічних правових відносин. 
Доводи скарги про те, що ОСОБА_1 не повідомила про вихід з кооперативу спростовуються її заявою від 23.05.2024 про відмову від пайового договору, що по суті є заявою про вихід з членів кооперативу, оскільки членство в ньому було обумовлене лише будівництвом об`єкта нерухомого майна. 
Доводи апеляційної скарги про те, що невиконання зобов`язань самою ОСОБА_1 є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до уваги не приймається, оскільки не доведено, що несплата внеску в остаточному розмірі стала перешкодою для виконання зобов`язань відповідачем. Крім того, договір передбачав сплату внесків і після закінчення будівництва, а тому доводи про такі обставини є неспроможними. 
Не можуть бути підставою скасування рішення суду доводи про те, що спір відноситься до господарського судочинства.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Тобто у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає юрисдикцію господарських судів: справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
Критеріями визначення юрисдикції спору (корпоративний це спір або спір про право цивільне) визнаються:
- характер спірних правовідносин - корпоративні відносини мають бути пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи корпоративного типу, набуттям, здійсненням та припиненням корпоративних прав як різновиду суб`єктивних цивільних прав; а цивільні - із захистом цивільного права;
- суб`єктний склад сторін - сторонами спору є юридична особа корпоративного типу, її учасники (засновники, акціонери, члени), у тому числі учасник, який вибув (носій корпоративних прав), посадова особа; чи особа не має у цій юридичній особі корпоративних прав;
- предмет спору - захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, порушеного певними діями (бездіяльністю) у процесі створення, діяльності, управління або припинення юридичної особи корпоративного типу, набуття, здійснення або припинення корпоративних прав та обов`язків учасників (засновників, акціонерів, членів) такої юридичної особи, чи захист цивільних прав і інтересів, що випливають з інших цивільних правовідносин, зокрема правовідносин інвестування або споживчих правовідносин.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 750/319/18, у якій суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо цивільно-правового характеру спору, який виник у зв`язку з виконанням умов кооперативних договорів про внесення пайових внесків та отримання у власність побудованого кооперативом житла. Зазначено, що з урахуванням дійсного змісту правовідносин між сторонами назва грошових коштів пайовими внесками, а договорів - кооперативними на їх інвестиційну природу не впливає. З огляду на те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами будівництва нерухомості за кошти замовника, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та / або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статі 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про кооперацію» та частини першої статті 99 ГК України одними з основних прав члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах.
Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
У кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу (стаття 14 Закону України «Про кооперацію»).
Наведене дає підстави дійти висновку, що асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б у повному обсязі відповідали ознакам корпоративних прав, а спори між ним та кооперативом не є такими, що виникають з корпоративних відносин.
За таких обставин спори між асоційованим членом обслуговуючого кооперативу і таким кооперативом щодо сплати пайових внесків, визначених кооперативними договорами, не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього кооперативу, тобто з корпоративними відносинами.
Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 травня 2024 року у справі № 509/643/22.
Таким чином, оскільки предметом позову у справі, яка переглядається, є повернення сплаченого паю, тому відсутні підстави вважати, що позовні вимоги стосуються корпоративних відносин, а тому даний спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом вирішено справу із виходом за межі позовних вимог не відповідають обставинам справи, оскільки рішення відповідає вимогам, що заявлені позивачкою у позові. 
Разом із тим неможна повністю погодитися з рішенням суду в частині валюти розміру стягнення, виходячи з наступного.
Встановлено, що за умовами договору про пайову участь розмір пайового внеску складає 1711950 грн, що за курсом НБУ на день укладення Договору становив 339000 доларів США, з розрахунку 7781,59 грн. за 1 кв.м., що за курсом НБУ на день укладення договору становив 1540,91 долар США та площі об`єкту пайового внеску 220 кв.м.
Не заперечувалося сторонами, що внески сплачувалися в гривні за курсом НБУ на день платежу еквівалентно розміру в доларах США, тобто сторони погодили, що одиницею виміру суми коштів, яка підлягає поверненню за цим зобов`язанням, є долар США, тобто змістом зобов`язання є повернення заборгованості в розмірі, який еквівалентний доларам США на момент повернення внесків.
Згідно частини другої статті 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Стягнення заборгованості за договором у судовому рішенні підтверджує наявність між сторонами невиконаного зобов`язання та обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора в межах процедури виконання судового рішення (виконавчого провадження).
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.
Такі висновки відповідають висновкам викладеним у постанові ВП ВС від 11.09.2024 у справі №500/5194/16.
Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру стягнення в частині валюти платежу. В іншій частині підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» задовольнити частково.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року змінити в частині стягнення. 
Стягнути з ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» код ЄДРПОУ 34396969 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 суму пайових внесків (з урахуванням вступного внеску) за Пайовим договором № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 (з урахуванням змін, що були внесені Додатковою угодою від 02.06.2008 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007 та Додатковою угодою від 14.06.2012 до Пайового договору № 10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007), що укладений між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», в розмірі еквівалентному 222 377,51 доларів США за курсом НБУ щодо вартості Української гривні на день оплати.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 30.12.2025

Головуючий 

Судді: