Справа № 346/3717/25 
Провадження № 33/4808/709/25 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Курка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Курка В.М. на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , –
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно постанови, ОСОБА_1 10.07.2025 року о 20 год. 04 хв., с. Шепарівці, дорога Т0905, керував транспортним засобом «LAND ROVER FREELANDER 2», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкофор Драгер 6820». Результат: 1,95 проміле, тест №05392. З результатом не згідний. Від проходження медичного огляду у лікувальному закладі КНП «Коломийська центральна лікарня» КМР – відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В апеляційній скарзі захисник Курко В.М. вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи внаслідок війни, ветераном війни. Після отриманої травми проходить довготривале лікування та постійно вживає ліки, в тому числі знеболювальні. Погодився пройти огляд на місці, оскільки алкоголь не вживав. Із результатом тесту технічного приладу ОСОБА_2 не був згідний. Прилад з першого разу не міг визначити вміст алкоголю. ОСОБА_3 не відмовлявся проїхати в медичний заклад на огляд, натомість працівники поліції не звертали на це увагу, а відразу почали умисно перепитувати і самостійно упереджено констатувати про те, що ОСОБА_3 відмовився від огляду, що фактично не відповідає дійсності. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_4 порядок проведення огляду в закладі охорони здоров`я, та порядок відмови від проходження такого огляду у медичному закладі. В складеному акті огляду відсутні відомості про час і місце його складання, що свідчить про неналежність і не допустимість цього документу в якості доказу. Також, ОСОБА_4 не давали на підпис і не ознайомлювали з направленням на огляд в медичний заклад, а ознайомлювали його уже разом із протоколом. Факт керування транспортним засобом не був зафіксований і належним чином не доведений, а свідки залучені не були. В роздруківці приладу Драгер, в графі номер протоколу, відсутня інформація до якого протоколу цей доказ відноситься. Разом з тим, температура повітря в роздруківці вказана +11 градусів Цельсія, що не відповідає дійсності, оскільки температура повітря була +/- 2 градуси Цельсія, що підтверджується даними з інтернет-сайту Sinoptik. Крім того, в долученій картці обліку адміністративного правопорушення від 10.07.2025 року зазначено, що у справі прийнято рішення: « ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортним засобом в стані алко, нарко, чи іншого сп?яніння або під впливом лік. препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транс. засобом іншій особі, яка перебуває в стані алкогольного сп?яніння, чи під впливом таких препаратів, а так само відмова особи, яка керує Т3». Тобто не зрозуміло ознаки якого сп`яніння мав ОСОБА_5 . В направлені на огляд в медичний заклад, відсутня інформація про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі. На відеозаписах відсутня інформація, про те, що поліцейські повідомляли ОСОБА_1 за допомогою якого приладу його будуть освідчувати на стан сп?яніння, а копія свідоцтва про повірку технічного приладу належним чином не завірена. Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Курко В.М. підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387604 від 10.06.2025 року (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с.3); направленням на огляд в медичний заклад (а.с. 4); роздруківкою технічного приладу Драгер з результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 (а.с. 5); свідоцтвом про повірку технічного приладу (а.с. 6); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с. 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, на відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції (а.с.8), зафіксовано, як дружина ОСОБА_1 звернулася до поліцейських по допомогу у зв`язку з сімейною сваркою та повідомила, що ОСОБА_1 у стані сп`яніння керує автомобілем. В цей час ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем та паркував його на узбіччі. Сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 був зафіксований та останнім не спростований. Для встановлення обставин події поліцейські перевірили документи ОСОБА_1 та виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та нечітка вимова. Їх підозра підтвердилася оглядом із застосуванням алкотестеру, результат станови 1,95‰. ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, проте відмовився від огляду в медичному закладі. Після чого, йому були роз`яснені права та складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_6 було ознайомлено.
Протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог КУпАП та узгоджується з відеозаписами.
Попри те, що ОСОБА_1 заперечував результати тесту та зазначав про вживання знеболювальних препаратів, такі пояснення не спростовують показників технічного засобу та зафіксованих поліцейськими ознак сп`яніння. Відеозапис підтверджує, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився.
Така відмова є незаконною в силу ч.3 ст.266 КУпАП, згідно якої, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Твердження апелянта про відсутність відмови ОСОБА_1 від медичного огляду та про спонукання поліцейських до такої відмови, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду. Навпаки, їх спростовує відеозапис, який безперервно фіксує перебіг усієї процедури та однозначно відображає фактичні дії ОСОБА_1 та працівників поліції. 
Документи, складені працівниками поліції, а саме протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та направлення до медичного закладу, відповідають вимогам закону, зокрема додаткам до Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Направлення на огляд водія до медичного закладу не має вирішального значення, оскільки складається у разі згоди особи пройти огляд на стан сп`яніння в такому закладі.
Доводи про неналежне засвідчення копії свідоцтва про повірку газоаналізатора не має значення, оскільки протокол складено за відмову від проходження огляду. Щодо картки обліку правопорушення, вона не врахована судом як доказ винуватості ОСОБА_1 .
Апеляційні доводи про можливість впливу лікарських препаратів на показники приладу є припущенням, не має логічного обґрунтування та не підтверджене жодним медичним висновком. 
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.
Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Курка В.М. залишити без задоволення. 
Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                        Ф.С. Шигірт